У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/83/18

Провадження № 4-с/440/12/2018

04 квітня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Гута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Буськ скаргу ОСОБА_1 до зацікавленої особи Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобовязання вчинити дію, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2. Мотивує тим що, 29 травня 2017 року останній виніс повідомлення за №4747 про повернення виконавчого листа №440/1387/16-ц від 24.04.2017 без прийняття до виконання, на підставі пунктів 6,7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Просить суд визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 у винесені повідомлення про повернення виконавчого листа неправомірними та зобовязати відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області прийняти виконавчий лист №440/1387/16-ц від 24.04.2017 року до виконання та виконати рішення Буського районного суду Львівської області від 20 квітня 2004 року.

ОСОБА_1, до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, скаргу підтримує повністю, просить задоволити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Подав відзив, зазначив, що 29.05.2017 року державним виконавцем Зубиком О.І. , при розгляді заяви скаржника та виконавчого листа, прийнято рішення про винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6,7 с.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавцю до виконання предявлено виконавчий лист, що виданий по справі про розяснення ухвали судового засідання від 17.11.2016 року Буського районного суду Львівської області. Такою не встановлено заходів примусового виконання передбачених ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" або інших заходів, передбачених рішенням, згідно яких боржник зобов'язаний вчинити певні дії, або утриматись від їх вчинення. Також у виконавчому документі відсутнє повне найменування боржника та стягувача, а також ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (п.4 ч.І ст.4 Закону). Найменування боржника «Відділ Державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції» не являється повним, більше того у виконавчому листі не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. Крім того, Карпчук.О.Д. посилається також на ч.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої державний виконавець виносить постанову, а не повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу. Однак в даному випадку, постанова не виноситься, оскільки виконавчий документ не перебував на виконанні у відділ примусового виконання рішення і не може бути повернутий стягувачу без виконання на підставі ст.37 України «Про виконавче провадження». Законом чітко встановлено, що в такому випадку виноситься повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, так як виконавчий документ не перебував на примусовому виконанні. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні скарги.

У звязку з неявкою учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, Рішенням Буського районного суду Львівської області від 20 квітня 2004 року визнані неправомірні дії державного виконавця відділу виконавчої державної служби Буського районного управління юстиції по опису і арешту майна від 18 грудня 2000 року належного МПГІ «Азимут», зобовязавши державну виконавчу службу Буського РУЮ усунути наслідки порушення прав підприємства.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 5 липня 2004 року рішення Буського районного сулу Львівської області від 20 квітня 2004 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 04 квітня 2007 року рішення Буського районного суду від 20 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 5 липня 2004 року залишено без змін.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року механізм виконання рішення Буського районного суду Львівської області від 20 квітня 2004 року розяснено наступним чином, зобовязати відділ Державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції усунути наслідки порушення прав МПП «Азимут» під час примусового виконання виконавчих листів Буського районного суду Львівської області про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати на суму 3900 грн. та наказу Арбітражного суду Львівської області про стягнення 847,6 грн., в ході усунення недоліків порушення прав підприємства, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області слід вчинити дії по виявленню особи, яка на даний час користується торгівельним кіоском №2 на вул. Незалежності, 1 в м. Буську Львівської області, вилучити в неї даний кіоск та повернути заявнику (стягувану) - директору МПП «Азимут» ОСОБА_1.

У випадку наявності в особи, яка користується торгівельним кіоском №2 на вул. Незалежності, 1 в м. Буську Львівської області (договорів, угод, свідоцтв, витягів, рішень, тощо) на підставі яких передавалось право власності на торгівельний кіоск №2 на вул. Незалежності, 1 в м. Буську Львівської області відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області звернутися до суду з позовною заявою про визнання їх в судовому порядку недійсними та витребування даного кіоску з незаконного володіння, та повернути заявнику (стягувану) - директору МПП «Азимут» ОСОБА_1.

Згідно статей 55, 68 Конституції України, кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб;

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами, іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України;

Виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

25 травня 2017 року виконавчий лист №440/1387/16-ц від 24.04.2017 р. предявлено для виконання до відділу примусових виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

29 травня 2017 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 виніс повідомлення за №4747 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі пунктів 6,7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» про що мені стало відомо 15 січня 2018 року.

У даному повідомленні державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 посилається на:

- п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», що до виконання предявлено виконавчий лист, який виданий на підставі ухвали судового засідання від 17.11.2016 р., а не на підставі судового рішення, що не передбачено Законом. Однак, ухвала судового засідання від 17.11.2016 р. внесена судом про видачу дублікату виконавчого листа на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 20 квітня 2004 року;

- п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», що у виконавчому документі відсутнє повне найменування стягувача та боржника, однак у виконавчому листі №440/1387/16-ц від 24.04.2017 вказано повне найменування боржника та стягувача і їх адреси;

- п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», щодо відсутності у виконавчому документі ідентифікаційного коду МПП «Азимут», однак у виконавчому листі №440/1387/16-ц від 24.04.2017 р. такий вказано;

- ч.2 ст.368 ЦПК України, що майно стягувача перебуває в кількох місцях та у декількох відповідачів, але в даному випадку майно перебуває в одному місці, на вул. Незалежності,1 в м.Буську Львівської області, та рішення суду ухвалено на користь одного позивача (МПП «Азимут») та одного відповідача (відділ Державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції);

- ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» щодо відсутності визначених заходів примусового виконання рішення, однак у виконавчому листі №440/1387/16-ц від 24.04.2017 чітко вказано, які заходи необхідно вчинити для виконання рішення суду.

Згідно ч.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувану виконавчого документа виконавець виносить постанову. Державний виконавець відділу примусових виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, а не постанову.

Згідно з ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Із наданих суду матеріалів, вбачається, що державним виконавцем не було вжито всіх можливих заходів для зясування обставин даної справи. Наведене вказує на те, що повернення виконавчого документу стягувачеві було передчасним, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними та зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів для виконання покладених на нього обовязків, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тобто дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачеві є неправомірними.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 352, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу задоволити повністю.

Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, у винесені повідомлення про повернення виконавчого листа №440/1387/16-ц від 24.04.2017 року, неправомірними.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти виконавчий лист №440/1387/16-ц від 24.04.2017 року до виконання та виконати рішення Буського районного суду Львівської області від 20 квітня 2004 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Б. М. Журибіда