Провадження № 2/229/203/2018
РІШЕННЯ

іменем України

12 квітня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Лопатко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Білик О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Дружківського відділення Краматорського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз», третя особа Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про захист прав споживача,визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності

В С ТА Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відомості, надані Дружківським відділенням Краматорського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Управлінню соціального захисту населення Дружківської міської ради про наявність простроченої понад два місяці заборгованості за послуги газопостачання за особовим рахунком №202793, закріпленим за квартирою №93 будинку №7 по вул. Петліна в м. Дружківка за період з 01.10.2015 року до 01.09.2017 року такими, що не відповідають дійсності з 31.10.2017 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з листопада 2015 року отримував щомісячну адресну безготівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо -, тепло -, газопостачання, водовідведення, електроенергія). Влітку 2017 року він отримав лист Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 16.06.2017 року №8 про те, що у зв'язку із заборгованістю в тому числі за послуги газопостачання він не має права на призначення житлової субсидії. Разом з листом відповідача №18/628 від 12.07.2017 року він отримав розрахунок заборгованості за змістом якого станом на 01.10.2015 року за особовим рахунком №202793 обліковується заборгованість в сумі 3 332,87 грн., станом на 01.07.2017 року 4 488,25 грн. Він провів розрахунок, а саме 4 488,25 грн. - 3 332,87 грн.=1155,38 грн. (тобто борг за період з 01.10.2015 року до 01.07.2017 року).

30.10.2017 року на користь відповідача він сплатив 1 280 грн. 90 коп. з призначенням платежу: "жовтень 2015-вересень 2017 року". Листом (вих.№18/852 від 27.09.2017 року) зазначено, що станом на 27.09.2017 року борг складає 2 597,12 грн. Додатком до цього листа відповідачем було надано розрахунок заборгованості з якого вбачається, що станом на вересень 2017 року борг 3 597,12 грн. Відповіддю (вих.№18/923 від 23.10.2017 року) було повідомлено про те, що станом на 01.10.2015 року борг складав 3 332,87 грн., а станом на 01.10.2017 року 3597,12 грн. Він сплатив різниці у розмірі 264,25(3597,12 грн. - 3 332,87 грн. = 264,25 грн.), що підтверджується відповідною квитанцією. Листом від 21.12.2017 року №18/1121 відповідачем повідомлено про те, що не має підстав для видачі довідки про відсутність заборгованості. Вважає, що у нього за період з 01.10.2015 року по 01.09.2017 року не має заборгованості. Зазначає, що наявні відомості про борги стали підставою для відмови в призначенні йому субсидії, у зв'язку з чим позивач вимушений була звернутись до суду з даними позовними вимогами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Пояснили, що позивач сплатив борг та розрахунок, який він зробив при сплаті боргу є вірним.

Представник відповідача ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Дружківського відділення Краматорського управління по газопостачанню та газифікації в судове засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» є юридичною особою, до складу якого входять 19 відокремлених підрозділів юридичної особи (філії), підприємство здійснює діяльність на підставі Статуту та Ліцензій. За адресою АДРЕСА_1 відкрито осбовий рахунок № 202793. Згідно даних цього рахунку зареєстровано три особи, в квартирі встановлена газова плита за відсутності гарячого водопостачання та газового водонагрівача споживач користувався субсидією, пільги відсутні, лічильник газу відсутній станом на 01.01.2018 року сума боргу на особовому рахунку складає 3373,08 грн. Вважає, що дії ПАТ «Донецькоблгаз» перебувають в правовому полі законодавства України. Облік по особовому рахунку № 202793 здійснюється Філією Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (Дружківська дільниця), усі первинні документи з приводу нарахування за спожитий природній газ населенням м. Дружківка знаходяться у вище наведеній філії. Просить відмовити позивачу.

Представник третьої особа - управління соціального захисту населення Дружківської міської ради до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, проте надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просять винести рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу користування природним газом для споживчих цілей, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природнього газу, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг .

Згідно п.2 Розділу ІІІ Правил постачання природнього газу, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 січня 2003 року дійсно належить на праві спільної власності квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2(а.с.80).

Згідно штампу в паспорті місце проживання позивача зареєстроване за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 року, дата реєстрації 12.02.2009 року (а.с. 83).

Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд встановив, що позивач є споживачем природнього газу за адресою: АДРЕСА_2 року (особовий рахунок № 202793).

З наданого відповідачем розрахунку заборгованість у позивача за спожитий газ на 01.10.2015 року складала 3332,87 грн., а на 01.10.2017 року 3597,12 грн. (а.с.36-37).

Вказані факти не оспорюються сторонами та вважаються визнаними.

Як видно з квитанції на переказ готівки № 15 від 30.10.2017 року позивачем було сплачено на рахунок відповідача 265 грн. (а.с.18) та на думку позивача, яку він відстоював в судовому засіданні, це є сума погашення заборгованості.

Листом ПАТ Донецькоблгаз від 21.12.2017 року № 18/1121 повідомлено, що оплата в сумі 265 грн. надійшла на особовий рахунок позивача 31.10.2017 року та станом на 01.12.2017 року борг складає 3260,36 грн., у звязку з чим, довідку щодо відсутності заборгованості видати неможливо (а.с. 20).

Крім того судом встановлено, що відповідач за надані послуги сплачує не в повному обсязі та не регулярно, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість.

Наявність у позивача заборгованості підтверджує невиконання ним обовязків, передбачених п.20 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 по своєчасній та в повному обсязі оплаті наданих послуг та підтверджує той факт, що позивач фактично користувався послугами газопостачання, але їх оплачував не регулярно та не в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач зазначив, що особисто не укладав договір постачання природнього газу, а тому вважає, що борг, який утворився сплаті ним не підлягає.

Згідно ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Тому суд вважає, що недодержання письмової форми не тягне недійсність договору надання теплопостачання.

Позивач не відмовлявся від даних послуг і не надав суду доказів, що він не користувався послугами газопостачання.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Однак, при розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ПАТ «Донецькоблгаз» не звертався до суду про стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості, від газопостачання квартиру не відключено, сплачені кошти позивачем ідуть на погашення її заборгованості з газопостачання.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Позивачем не доведено, що діями або бездіяльністю відповідача порушені його, як споживача майнові чи не майнові права, і що будь-які дії відповідача перешкоджають йому у праві отримати субсидію або обмежити в отриманні комунальних послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, а саме зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме визнати відомості про наявність простроченої понад два місяці заборгованості за послуги газопостачання такими що не відповідають дійсності.

Керуючись ст.ст. 12, 13,76- 81,82, 259,264-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИ Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Дружківського відділення Краматорського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз», третя особа Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про захист прав споживача, визнання відомостей, що не відповідають дійсності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 квітня 2017 року.

Суддя Н.В.Лопатко