КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/74/17
Провадження № 2/488/230/18 р.
23.02.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
В складі : судді Лазаревої Г. М.,
при секретарі Чуб Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
11 січня 2017 року позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку по вул. Приміській, 18 у м. Миколаєві та на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4.
В обґрунтування позову позивач зазначала, що її батькові - ОСОБА_5 на праві власності належав будинок по вул. Приміській, 18 у м. Миколаєві та земельна ділянка за вказаною адресою. Після смерті батька вона, брат та їх мати прийняли спадщину кожний по 1/3 частині будинку та земельної ділянки. 06.04.2013 року померла її мати. Після її смерті вона прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та земельну ділянку.
Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, просила задовольнити позов.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Від третьої особи заперечень не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що батькові заявниці - ОСОБА_5 належав житловий будинок по вул. Приміській, 18 у м. Миколаєві та земельна ділянка за вказаною адресою площею 549 кв.м. Зазначена обставина підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 10.11.2008 року та довідкою Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації про належність будинку батькові позивачки на праві власності за договором міни від 15.04.1986 року.
ОСОБА_5 ОСОБА_6 помер 03.10.2009 р.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за № 2-680 від 03.11.2011 р. після його смерті спадщину прийняли позивач, її мати та брат, кожний в розмірі 1/3 частини спадщини.
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 180344 від 06.04.2013 року ОСОБА_4 померла 06 квітня 2013 року. Таким чином, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини будинку та земельної ділянки. Після її смерті спадщину прийняла позивач як спадкоємець першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України (а.с. 12).
Однак Державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області винесено постанову про відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно.
Відповідно до ст.ст. 100, 101 ЦК України в редакції 1963 року (який діяв на момент придбання спадкодавцем житлового будинку) громадяни могли мати у власності житловий будинок, при цьому глава десята цього кодексі не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією.
Крім того, мати позивачки отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом, однак не встигла зареєструвати право власності, що не позбавляє спадкоємців права на спадщину і захист такого права у судовому порядку.
Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Відповідно до ст.ст. 1216,1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі викладеного суд вважає, що відмова нотаріусом позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом носить формальний характер, в зв'язку із чим визнає за позивачкою право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, яка померла 06.04.2013 року.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку №18 по вул. Приміській у м. Миколаєві та на 1/3 частину земельної ділянки по вул. Приміській 18 у м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті матері.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Г.М. Лазарева