16 квітня 2018 року місто Київ
Єдиний унікальний номер справи 760/3398/15
Апеляційне провадження №22-ц/796/4168/2018
У Х В А Л А

Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вербової І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Козленко Г. О. 18 березня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пункту 8 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей повернуто позивачу для подання до належного суду (а. с. 8).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 03 квітня 2018 року направила апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала їй не направлялась та про її наявність вона дізналась після ознайомлення представника з матеріалами справи - 20 березня 2018 року.

Ознайомившись з матеріалами справи та апеляційною скаргою, дійшла висновку про наступне.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви для подання до належного суду постановлено 18 березня 2015 року.

Копія оскаржуваної ухвали направлялась судом першої інстанції ОСОБА_2, що підтверджується копією супровідного листа від 18 березня 2015 року (а.с.9).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що скаржник двічі особисто зверталась до канцелярії суду із заявами про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 20 квітня 2015 року та про повернення квитанції про сплату судового збору для подальшої подачі до суду від 17 травня 2016 року. (а.с. 10, 11).

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, станом на 03 квітня 2018 року (час подання апеляційної скарги) минуло більше трьох років з дати постановлення оскаржуваної ухвали (складення повного тексту судового рішення), ОСОБА_2 як позивач, яка є зацікавленою особою у розгляді її справи, не була позбавлена реальної можливості ознайомитись з матеріалами даної справи, особисто зверталась двічі до канцелярії суду з вищевказаними заявами (у 2015 та 2016 роках), мала можливість дізнатись про рух своєї справи, а тому посилання останньої на те, що лише у 2018 році її представник, ознайомившись з матеріалами справи дізналась про наявність оскаржуваної ухвали, є необґрунтованим.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 358 ч.2 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,-

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Козленко Г. О. 18 березня 2015 року, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя: І.М. Вербова