Справа № 643/3126/17
Провадження № 2/643/516/18
05.04.2018 р. м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
за участю секретаря Горборукової М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розділити нерухоме майно, набуте під час шлюбу між сторонами, а саме квартиру АДРЕСА_1, визнавши за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину зазначеної квартири; поновити порушене житлове право позивача шляхом його вселення в квартиру АДРЕСА_1; стягнути з відповідача сплачені ним судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем ОСОБА_2 він перебуває у шлюбі, який зареєстрований 02.06.2012 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лівобережним відділом РАЦС Управління РАЦС м. Москва (Росія), актовий запис № 885. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти народилися у м. Москві. В теперішній час вони проживають з відповідачкою, а позивач надає матеріальну допомогу на їх утримання. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2016 року, спільне господарство не ведеться. В провадженні Московському районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі за спільні кошти сторонами було придбане нерухоме майно квартиру в АДРЕСА_2, вартість якої на час придбання становила 1417500 грн. Згідно з інформаційною довідкою від 21.03.2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за вказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу № 140 від 07 лютого 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 На теперішній час відповідач одноособово користується спільною квартирою, у грудні 2016 року викликала працівників внутрішніх справ з приводу, нібито, вчинення позивачем насильства в сімї, а саме застосування до відповідачки фізичного насилля. Своєю поведінкою відповідачка змусила позивача піти з квартири, оскільки неодноразово викликала поліцію з надуманих причин. З 21 грудня 2016 року позивач не проживає у спірній квартирі, не має до неї доступу, у звязку з тим, що відповідачкою змінені замки. Дружина заперечує його право користування житлом та чинить перешкоди його проживанню в спільній квартирі. На пропозицію позивача розділити квартиру у позасудовому порядку, відповідачка відмовляється. Квартира АДРЕСА_1 є спільною власністю подружжя, а позивач є власником 1/2 частини вказаної квартири. Позивач, як співвласник спірної квартири, придбаної під час шлюбу, має право використовувати це житло для свого проживання, але відповідачка без законних на те підстав обмежила його право користування спільною квартирою (а.с.14-15). В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив розділити нерухоме майно, набуте під час шлюбу між сторонами, а саме квартиру АДРЕСА_1, визнавши за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину зазначеної квартири, за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину зазначеної квартири; поновити порушене житлове право позивача шляхом його вселення в квартиру АДРЕСА_1; стягнути з відповідача сплачені ним судові витрати.
Позивач направив суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка та її представник ОСОБА_6, яка діє на підставі виданої довіреності, в судове засідання на неодноразові виклики не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину своєї неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 02 червня 2012 р. в Лівобережному відділі ГАС Управління ЗАГС Москви був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3,4,5).
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 21.03.2017, за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 79,2 кв.м, житловою площею 49,5 кв.м, на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 140, виданий 07.02.2015, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 16-17).
Частиною першою статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).
Таким чином, суд вважає, що квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно з вимогами ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1, ОСОБА_2 належить кожному по 1/2 частині квартири АДРЕСА_5 в порядку поділу спільного майна подружжя.
Підстав для відступу від засади рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до ч.2 та 3 ст. 70 СК України, суд не знаходить.
Суду не надано доказів, що вартість зазначеної квартири значно збільшилася внаслідок вкладених в неї в період шлюбу коштів та ремонту.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Південне, Харківської області, податковий номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження м. Харків, податковий номер НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6; усунунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Південне, Харківської області, у користуванні квартирою шляхом його вселення у квартиру АДРЕСА_6.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 7727 грн. 50 коп., що підтверджується квитанціями від 07.03.2017 р. та від 23.03.2017 р. (а.с. 6, 13).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Південне, Харківської області, податковий номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження м. Харків, податковий номер НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6.
Усунунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Південне, Харківської області, у користуванні квартирою шляхом його вселення у квартиру АДРЕСА_6.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження м. Харків, податковий номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Південне, Харківської області, податковий номер НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 7727 (сім тисяч сімсот двадцять сім) грн. 50 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складений 13 квітня 2018 року.
Суддя Харченко А.М.