Справа № 456/2578/17 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/7410/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м.Львів
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Савуляка Р.В., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання,

в с т а н о в и л а:
28 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня подання заяви до досягнення їхнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.11.2017 року позов задоволено частково.
Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, щомісячно, починаючи з 28.08.2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 350 грн., а в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.
Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Апелянт зазначає, що позивач на підтвердження обставин, якими обґрунтовує свої позовні вимоги не надала жодних доказів. Вважає, що при вирішенні даної справи слід було враховувати нетривале перебування подружжя у шлюбі й те, що він не ухилявся від виконання своїх обов`язків. Вказує, що він є військовослужбовцем, його тричі відряджали для участі в антитерористичній операції, за що виплачували заробітну плату, якою вільно і на власний розсуд розпоряджалась позивачка. Апелянт вважає, що позивач самостійно поставила себе у таке становище, оскільки не бажає проживати спільно з ним, а тому він змушений проживати у гуртожитку, окремо від позивача та дитини. Звертає увагу, що суд при визначенні розміру аліментів на утримання позивача не врахував його щомісячних видатків на проживання у гуртожитку, погашення кредитів, які він одержав у банку в інтересах сім`ї, сплату аліментів на дитину за судовим рішенням, які сумарно складають 6982 грн., при його доході, який становить близько 6000 7100 грн. в місяць, і не встановив обставини, яка на його думку має істотне значення для вирішення даної справи, - чи має він можливість матеріально утримувати позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Дитина проживає разом з матір`ю позивачем ОСОБА_3 (а.с.5).

Позивач не працює, здійснює догляд за малолітнім сином до досягнення ним трьох років і отримує у зв`язку з цим щомісячну соціальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_1 працює у військовій частині НОМЕР_1 військовослужбовцем і його дохід за серпень жовтень 2017 року становив 20600 грн. (а.с.19).

Відповідач визнає ту обставину, що він проживає окремо від дитини.

Частиною другою статті 84 Сімейного кодексу (далі-СК) України, у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК).

Враховуючи наведені вище норми закону й встановлені обставини справи, а саме, що відповідач працює, отримуючи стабільний дохід, який становить близько 7000 грн. в місяць, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що він може надавати матеріальну допомогу позивачеві на час догляду за дитиною, до досягнення нею трьох років.

Доводи апелянта про те, що суд при визначенні розміру присудженого в користь позивача матеріального утримання не врахував його щомісячних видатків, є безпідставними, оскільки саме з урахуванням цих обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, а не 1/4 частини доходу, як вона просила в своїй позовній заяві.

Таким чином, суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи те, що ухвалою про відкриття апеляційного провадження відповідачу за його клопотанням було відстрочено сплату судового збору в розмірі 704 грн. за подання апеляційної скарги, тому він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі, оскільки апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні за подання апеляційної скарги за такими реквізитами: отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620; банк отримувача: ГУДКСУ у Львівській області; код банку отримувача (МФО): 825014; рахунок отримувача: 0006; код бюджетної класифікації: 22030001; призначення платежу: *;101; (код платника); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації апелянта), Апеляційний суд Львівської області.
При заповненні платіжного документа у графі «код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються паспортні дані.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 квітня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.
Судді: Савуляк Р.В.

Ніткевич А.В.