Єдиний унікальний номер 722/331/17
Номер провадження 2/722/7/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Побережної О.Д.

з участю секретаря судового засідання Гладкої Г.П.,

а також: позивача ОСОБА_1, представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області цивільну справу за позовом, поданим ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_1 22.03.2017 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, визначення часток та його поділ.

Посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2004 року по 2008 рік, однак розпочали спільне проживання ще до реєстрації шлюбу з 2003 року.

Рішення Михалківської сільської ради ХХІІ скликання №9 від 05.03.1997 року «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд» відповідачці було надано в користування земельна ділянка, площею 0,2476 га.

10.05.2016 року на зазначену земельну ділянку відповідачкою ОСОБА_4 було зареєстровано право власності (кадастровий номер НОМЕР_3, місце розташування: АДРЕСА_1). Вартість земельної ділянки становить 290563,14 грн.

У 2003 році позивачем за власні кошти та власними силами і за допомогою сусідів, друзів та родичів на вказаній земельній ділянці розпочато будівництво житлового будинку, а також літньої кухні, сараю, гаражу, воріт, хвіртки, огорожі, криниці. Пізніше спільним коштом та зусиллями разом з відповідачкою проводилися поточні роботи.

Дане будівництво було зупинено у 2010 році і на даний час воно є об`єктом незавершеного будівництва. Однак, починаючи з 2008 року сторони спільно почали облаштовувати будинок, а також кухню та гараж, зокрема за спільні кошти придбали меблі та предмети домашнього вжитку.

26.01.2016 року рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області, яке набрало законної сили 05.02.2016 року шлюб між ними було розірвано та фактично припинено шлюбні відносини.

Вважає, що разом з правом власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до ч.1 ст. 337 ЦК України та ст. 120 ЗК України позивач має право на ? частину земельної ділянки, на якій розташований незавершений будівництвом житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Просив:

- визнати спільною сумісною власністю сторін об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а також рухоме майно на загальну суму 56500 грн.;

- визнати за сторонами по ? частині незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, орієнтовною вартістю 350000 грн. по 175000 грн. кожному, а також по ? частині рухомого майна на суму по 28500 грн. кожному;

- здійснити поділ нерухомого та рухомого майна шляхом виділення в натурі позивачу ОСОБА_1 1/2 частини незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а також рухомого майна, на загальну суму 196600 грн., що на 6650 грн. менше належної йому частки;

- здійснити поділ нерухомого та рухомого майна шляхом виділення в натурі відповідачці ОСОБА_4 1/2 частини незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а також рухомого майна, на загальну суму 209990 грн., що на 6650 грн. більше від належної їй частки та від якої позивач відмовляється на її користь;

- визнати за сторонами право власності по 1/2 частині земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, місце розташування: АДРЕСА_1;

- здійснити поділ земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, місце розташування: АДРЕСА_1 по 1/2 частині сторонам;

- стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати та компенсацію в частках у сумі 6650 грн.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.06.2017 року було залишено без розгляду позовні вимоги про визнання рухомого майна та земельної ділянки спільною сумісною власністю, визначення часток та його поділ. Дана ухвала суду не оскаржувалася та 22.06.2017 року набрала законної сили.

Згідно поданої 16.06.2017 року представником позивача ОСОБА_5 письмової заяви про зменшення позовних вимог, остаточними позовними вимоги є визнання об»єктом спільної сумісної власності сторін нерухоме майно: об`єкт незавершеного будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_1, визнання за сторонами право власності на ? частину даного майна. Крім того, просить стягнути з відповідачки на користь позивача понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце його проведення, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просив їх задовольнити. Крім того, допитаний в якості свідка під час судового розгляду надав суду наступні показання. Починаючи з 2003 року він разом з позивачкою почали спільно проживати у батьків позивачки за адресою: АДРЕСА_2, однак шлюб зареєстрували у 2004 році. До початку їх спільно проживання на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 вже був побудований будинок: зведені стіни, накритий шифером дах. Під час спільного проживання сторонами за спільні кошти, які вони отримували від продажу сільськогосподарської продукції було побудовано господарські споруди: гараж та кухню. Крім того, позивач здійснював ремонт автомобілів, за що отримував кошти, які витрачав на будівництво. У будинку під час перебування сторін у шлюбі були встановлені вікна та двері (2005 рік), облаштовані гіпосокартоні конструкції, а також підлога, всередині будинку облаштовано баню та кухню. У 2007 році проведена декоративна штукатурка «шуба зовнішніх стін будинку. Протягом 2007-2008 років сторони облаштували у будинку сходи, козирок, відмостки. Починаючи з 2007 року сторони почали спільно проживати у даному будинку, встановили у ньому сантехніку та електропостачання.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні не визнали позовні вимоги у повному обсязі, також нею були подані до суду письмові заперечення на позовні вимоги.

Крім того, допитана в якості свідка відповідачка ОСОБА_4 надала суду наступні показання. З 12.03.2004 року по 2016 рік вона перебувала з позивачем ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільно сторони почали проживати ще з березня 2003 року. До початку спільного проживання сторін на виділеній у 1997 році їй під будівництво земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, було розпочато будівництво житлового будинку. Зокрема, був фундамент, стіни та накритий дах. У період з 2003 року по 2007 рік позивач ОСОБА_1 ніде не працював та будь-якого стабільного доходу у нього не було. Роботи щодо ремонту автомобілів він виконував лише декілька разів і їх ніхто йому не оплачував, оскільки він робив їх неякісно. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони офіційно працевлаштовані не були, однак займалися вирощуванням сільськогосподарської продукції на земельних ділянка, які були надані братом відповідачки. Ними під час шлюбу було придбано рухоме майно, а також транспортні засоби, і вони зазначене майно у добровільному порядку поділили між собою Під час проведення будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідачці допомагали її батьки. Зокрема, її мати шляхом надання грошових коштів, а батько зробив вікна та двері у будинок. Крім того, в період з 2003 року по 2008 рік вони позичали гроші у брата відповідачки на придбання автомобіля та на будівництво (1000 доларів США та 500 доларів США відповідно). Крім того, відповідачка витрачала на будівництво аліменти, які їй сплачувалися на утримання своєї доньки від попереднього шлюбу. За період шлюбу вони за спільні кошти: поштукатури зовні стіни будинку, облаштували гіпсокартонні конструкції на стінах, ДСП підбили стелі, облаштували вагонкою стелю та стіни кухні, покрасили вікна, облаштували ванну кімнату та встановили сантехніку. За власні кошти відповідачки була придбана електропроводка, а також лінолеумом та ламінат для підлоги. У грудні 2004 року за кошти батьків відповідачки викопали колодязь. Сторони вселилися у будинок у 2008 році. За спільні кошти сторін у 2010 році самочинно добудували на даній земельній ділянці господарські споруди: сарай та гараж. Крім того, даний житловий будинок було побудовано з істотним відхиленням від проекту, технічний паспорт на нього не виготовлявся, оскільки будинок та господарські споруди є самочинними.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні дав наступні показання. Свідок брав участь у будівництві гаража та кухні за адресою: АДРЕСА_1. На той час позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_4 проживали разом у будинку за даною адресою. Однак, до проживання позивача з відповідачкою, будинок вже був побудований.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дав наступні показання. До початку спільного проживання позивача ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_4 у 2003 році, за адресою: АДРЕСА_1 вже був збудований будинок. Однак, вікон, дверей та шифера на даху не було, а також не було господарських споруд та огорожі. Під час перебування у шлюбі сторони займалися вирощуванням сільськогосподарської продукції.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_7 Крім того, дав показання, що позивач займався ремонтом транспортних засобів.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дав наступні показання. У 2008 році свідок ставив плитку у будинку за адресою: АДРЕСА_1. На той час у будинку були вікна та двері. Також свідок допомагав мурувати стіни кухні та гаражу. За роботу будь-яких коштів свідок не отримав, а також йому невідомо за чиї кошти були придбані будівельні матеріали.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_7 Крім того, дав показання, що він допомагав будувати відмостки навколо будинку, а також їздив за бляхою для паркану, але коли саме не пам»ятає.

Свідок ОСОБА_11, яка є матір»ю відповідачки ОСОБА_4 та на даний час перебуває з відповідачем ОСОБА_1 у неприязних відносинах, у судовому засіданні дала наступні показання. У період з 1987 року по 2012 рік свідок працювала заготівельником різних товарів, а тому мала можливість допомагати своїй дочці у будівництві житлового будинку. Позивач ОСОБА_1 прийшов проживати у господарство свідка у квітні 2004 року. На час реєстрації шлюбу житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 вже був побудований, зокрема зведені стіни та накритий шифером дах. Також були придбані вікна та двері (вхідні та міжкімнатні). Під час спільного проживання позивач та відповідачка не працювали, тому свідок допомогала своїй дочці грошовими коштами у будівництві будинку. Протягом семи років сторони проживали у будинку свідка, а вона з чоловіком у сараї. З належного свідку каменя та цементу було побудовано гараж, який перекрито належним свідку шифером. На дерев`яні конструкції на гараж свідок дала 7000 грн., а також за ці кошти були придбані вікна та двері в гараж. Всі інші роботи, у т.ч. будівництво колодязю проводилися за кошти, які надавала своїй дочці свідок. Частково кошти надавала і відповідачка ОСОБА_4, які вона отримувала за продаж вирощеної сільськогосподарської продукції.

Свідок ОСОБА_12, який є братом відповідачки ОСОБА_4 та на даний час перебуває з відповідачем ОСОБА_1 у нормальних відносинах, у судовому засіданні дав наступні показання. З 2003 року по 2016 рік сторони проживали разом. Будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, було розпочато у 1994 році, коли відповідачка ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. У 2001 році були зведені стіни будинку, а також накрито шифером дах. Вікна та двері були встановлені після укладення шлюбу.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні дав наступні показання. Коли саме свідок не пам`ятає, він встановлював на даху будинку за адресою: АДРЕСА_1, крокви та лати на даху, а також встановлював шифер.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні дав наступні показання. До початку спільного проживання позивача ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_4 у 2003 році, за адресою: АДРЕСА_1 вже був збудований будинок.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_16

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні дав наступні показання. До початку спільного проживання відповідачки ОСОБА_4 з позивачем ОСОБА_1 свідок привозив відповідачці камінь та блок для будівництва будинку, за який розраховувалася ОСОБА_4 або її батьки.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні дав наступні показання. У жовтні 2015 року він був присутній під час проведення опису рухомого майна сторін, яке вони між собою поділили у добровільному порядку.

Свідок ОСОБА_19, яка є рідною дочкою відповідачки ОСОБА_4 та перебуває в неприязних відносинах з позивачем ОСОБА_1, у судовому засіданні дала наступні показання. З 2003 року сторони почали спільно проживати у бабусі свідка. Позивач ОСОБА_1 ніде не працював та не мав будь-якого майна. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 був побудований у 2001 році. Під час перебування сторін у шлюбі було побудовано гараж та кухню, а також проведено певні роботи у будинку, однак за кошти, які надавала бабуся свідка ОСОБА_11, а також за рахунок аліментів на утримання свідка.

Свідок ОСОБА_20, який яка є чоловіком рідної дочки відповідачки ОСОБА_4 у судовому засіданні дав наступні показання. З жовтня 2016 року свідок разом зі своєю сім`єю проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, у будинку свідком замінено сантехніку та проведено інші роботи).

Заслухавши позивача, а також відповідачку та її представника, у т.ч. допитавши сторони в якості свідків, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, дослідивши письмові докази, а також висновок судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи, складений 18.12.2017 року експертом ОСОБА_21, допитавши зазначеного експерта, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) перебували з 12.04.2004 року у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, повторно виданого 16.12.2015 року відділом ДРАЦС Сокирянського РУЮ у Чернівецькій області.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.01.2016 року, яке 05.02.2016 року вступило в законну силу, шлюб між сторонами було розірвано.

З показань самих сторін, допитаних в якості свідків, а також показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, судом встановлено, що до перебування відповідачки у зареєстрованому шлюбі з позивачем, а також до початку їх спільного сумісного проживання з березня 2003 року, рішенням Михалківської сільської ради ХХІІ скликання №9 від 05.03.1997 року «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд» відповідачці ОСОБА_4 було надано в користування земельна ділянка, площею 0,2476 га, а також отримано проект забудови земельної ділянки та паспорт на забудову садиби, на якій у 2001 році за кошти відповідачки, у т.ч наданими її батьками, було розпочато будівництво житлового будинку. До початку спільного проживання сторін на виділений відповідачці земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, за її особисті кошти було зроблено фундамент, зведені стіни та накритий дах розпочатого будівництвом житлового будинку.

Правовідносини, які виникли між сторонами у період до 01.01.2004 року регулювалися нормами чинного на той час Кодексу про шлюб та сім'ю (далі - КпШС), а з приводу правовідносин, які виникли після 01.01.2004 року регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно ч.1 ст.22 КпШС майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Речі професійних занять кожного з подружжя (музичні інструменти, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу, є спільною власністю подружжя, крім речей індивідуального користування.

Відповідно до частин першої-другої ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачкою було розпочато будівництво житлового будинку на виділений їй для будівництва земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, та за її особисті кошти було зроблено фундамент, зведені стіни та накритий дах, відповідно до положень ч.1 ст.24 КпШС дане майно є її особистою власністю.

Однак, згідно показань відповідачки ОСОБА_4 під час її допиту в якості свідка та копій будівельного паспорту та паспорту на забудову, генплану забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що будівництво даного житлового будинку було проведено з істотними відхиленнями від проекту, а господарські споруди побудовано самочинного. При цьому технічний паспорт на житловий будинок та господарські споруди не виготовлявся.

У висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи, складеному 18.12.2017 року експертом ОСОБА_21, зазначено, що на момент обстеження на земельній ділянці по АДРЕСА_1 були розташовані житловий будинок та господарські будівлі і споруди (житловий будинок літ. А, з підвалом літ. Пд. та ганками літ. А1, а2 - 100% готовності, гараж літ. Б - 77% готовності, літня кухня літ. В - 68 % готовності, навіс літ. Г - 100% готовності, вольєр літ. Д. - 100% готовності, вбиральня літ. Е - 100% готовності, колодязь № 1 - 100% готовності, вигрібна яма № 2 - 100% готовності, огорожі (воріт) № 3, огорожі №4 (хвіртка), огорожі № 5, огорожі № 6, огорожі (хвіртки)№ 7, огорожі № 8, огорожі №9, огорожі № 10 - 100% готовності, огорожі № 10 - 80 % готовності, замощення літ. І - 100% готовності. Загальна вартість зазначеного житлового будинку та господарських будівель і споруд на момент експертизи визначена у розмірі 1107843 грн., у т.ч. житлового будинку літ. А, з підвалом літ. Пд. та ганками літ. А1, а2 - 613485 ( з яких вартість літ. А - 529323 грн., підвалу літ. Пд. - 58495 грн. ганку літ. а 1 - 10445 грн., ганку літ. а1 - 15222 грн.), гараж літ. Б - 154379 грн., літня кухня літ. В - 133945 грн., навіс літ. Г - 34753 грн., вольєр літ. Д. - 10445 грн., вбиральня літ. Е 6793 грн., колодязь № 1 - 14932 грн., вигрібна яма № 2 - 9012 грн., огорожі (воріт) № 3 - 11051 грн., огорожі №4 (хвіртка) - 2250 грн., огорожі № 5 - 32833 грн., огорожі № 6 - 21795 грн., огорожі (хвіртки)№ 7 - 2464 грн., огорожі № 8 - 9199 грн., огорожі №9 - 9940 грн., огорожі № 10 - 9529 грн., огорожі № 11 - 8367 грн., замощення літ. І - 25371 грн.

При цьому, у наданих під час судового розгляду роз`ясненнях, експерт ОСОБА_21 пояснив, що зазначення ним у висновку об`єкта дослідження, як житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами є помилковим, оскільки фактично у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно воно є об`єктом незавершеного будівництва та у зв`язку з відсутністю технічного паспорта ним не могла бути встановлена обставина щодо самочинного проведення будівництва житлового будинку та господарських споруд.

10.05.2016 року на зазначену земельну ділянку відповідачкою ОСОБА_4 було зареєстровано право власності (кадастровий номер НОМЕР_3, місце розташування: АДРЕСА_1).

Згідно інформаційних довідок №70666751 від 17.10.2016 року та №118493548 від 26.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачка ОСОБА_4 є власником земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,2476 га, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Щодо реєстрації за відповідачкою ОСОБА_4 іншого нерухомого майна записи у зазначених реєстрах відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем та його представником ОСОБА_22 під час судового розгляду не доведено у відповідності до положень ч.1 ст.81 ЦПК України обставин, які зазначені у змісті позовних вимог щодо початку будівництва житлового будинку позивачем у 2003 році за власні кошти та власними силами. Дані обставини спростовані сукупністю вищенаведених доказів, які були надані відповідачкою та її представником, а також самими поясненнями позивача, під час його допиту в якості свідка, згідно яких будівництво будинку було розпочато до початку спільного проживання сторін.

З показань сторін під час їх допиту в якості свідків, судом встановлено, що за спільні кошти ними самочинно були побудовані лише дві господарські споруди: сарай та гараж. На підставі показань відповідачки ОСОБА_4, допитаної як свідка, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі були також проведені певні роботи щодо завершення будівництва будинку, однак за кошти або з матеріалів відповідачки, у т.ч. наданими їй батьками.

Крім того, оскільки судом було встановлено обставину, що будівництво житлового будинку та господарських споруд були проведені самочинно, відповідно відсутній предмет позовних вимог, зазначений представником позивача у вигляді «нерухомого майна: об`єкта незавершеного будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_1», оскільки за таких обставин дане майно є лише сукупністю будівельних матеріалів та конструктивних елементів.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до частин першої-другої ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно важаються самочинними, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право вланості на нього.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки позивачем та його представником не доведено у відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України обставин, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог, відповідно у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стаді. Розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За таких обставин, оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до положень п. ч.2 ст. 141 ЦПК України з позивача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу її представника ОСОБА_2 у розмірі 10366 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 8 від 26.03.2018 року, а також актом прийому-передачі наданих послуг від 26.03.2018 року та розрахунком розміру витрат на надану правничу допомогу, який є додатком до додаткового договору про надання правової допомоги від 26.03.2018 року. При цьому, у відповідності до положень ч.3 ст. 141 ЦПК України суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, а також суд враховує значення справи для сторін. При цьому, поведінка позивача та його представника ОСОБА_22 призводила до затягування розгляду справи, зокрема, виклад обставин, зазначених у позовній заяві не відповідав обставинам, які підлягали встановленню щодо предмета позову внаслідок чого викликалися і допитувалися свідки, призначалася судова експертиза та допитувався експерт тощо.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог, заявлених ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 - понесені нею судові витрати у розмірі 10366 (десяти тисяч триста шістдесяти шести) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний зміст рішення суду виготовлений 04.04.2018 року

Головуючий: