Справа № 461/2472/18
Провадження № 6/461/81/18
УХВАЛА

10.04.2018 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участі секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

розглянувши подання виконуючого обовязки заступника начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, яке належить ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2018 року до суду надійшло подання про примусове проникнення до житла, яке належить ОСОБА_2. Свої вимоги заявник мотивує тим, що на виконанні в Галицькому відділі ДВС м. Львів знаходиться виконавчий лист № 1304/2301/12 виданий 26.06.2013 року Галицьким районним судом міста Львова про зобовязання ОСОБА_2 за власні кошти привести квартиру № 5 на вул. Ш.Руставелі, 24 у м. Львові до попереднього стану, а саме відновити демонтовані перегородки в приміщені кухні, суміщеного санвузла, житлових кімнат, відновити віконний проріз, зменшити розмір плити балкону загального користування. 28.08.2014 року державним виконавцем направлено вимогу на адресу боржника, зобов'язано ОСОБА_2 самостійно виконати рішення суду. Просить суд дати дозвіл на примусове проникнення в житло.

У судове засіданні 10.04.2018 року представник відділу ДВС не зявився, хоча відділ був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Судом встановлено, що на виконанні в Галицькому відділі ДВС м. Львів знаходиться виконавчий лист № 1304/2301/12 виданий 26.06.2013 року Галицьким районним судом міста Львова про зобовязання ОСОБА_2 за власні кошти привести квартиру № 5 на вул. Ш.Руставелі, 24 у м. Львові до попереднього стану, а саме відновити демонтовані перегородки в приміщені кухні, суміщеного санвузла, житлових кімнат, відновити віконний проріз, зменшити розмір плити балкону загального користування. 28.08.2014 року державним виконавцем направлено вимогу на адресу боржника, зобов'язано ОСОБА_2 самостійно виконати рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 4,5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів, що додані державним виконавцем до подання, суть рішення суду полягає у зобовязанні внести конструктивні зміни до планування квартири боржника.

Така мета покладена виконавцем і у подання та цим самим обґрунтована необхідність примусового проникнення. Натомість, законом визначені інші передумови для ухвалення судового рішення про проникнення: перебування майна боржника, грошових коштів в квартирі або дитини, у разі її примусового відібрання. Такі обставини в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладені обставини суд вважає, що дане подання не підлягає задоволенню.

При розгляді даного подання суд враховує положення ст. 30 Конституції України, норми ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966р. ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Викладені вище обставини позбавляють суд прийняти вмотивоване рішення щодо проникнення до житла боржника.

Керуючись ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 258, 260, 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні подання виконуючого обовязки заступника начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, яке належить ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.Р. Юрків.