Справа № 462/4535/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 квітня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, суд

в с т а н о в и в :

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування звернулася до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 із позовом до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Дитина перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах відділі у справах дітей Залізничної районної адміністрації. З 23.07.2017 р. по 26.09.2017 р. ОСОБА_1 не зверталася з проханням повернути малолітнього сина на проживання та виховання в біологічну сім'ю. Враховуючи наведене, позивач просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача, яка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності, а також за відсутності відповідача, яка в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомила. Відтак, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Вивчивши та перевіривши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 являються відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, відомості про батька записані за вказівкою матері згідно ч.1 ст. 135 СК України, що стверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги /а.с.15,16/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, - власник, та її сини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.

Як вбачається із матеріалів справи, батьки малолітнього ОСОБА_2 зловживають алкогольними напоями, мама - ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, у квартирі неохайно, не працює /а.с.5,6/.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто неналежне виконання батьківських обов'язків, що виразилось, зокрема, у тому, що вона вживала алкогольні напої з громадянами, які характеризуються, як антисоціальні, за місцем свого проживання, де останні вчиняли хуліганські дії в присутності дитини, а також не забезпечила необхідних умов життя малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що виразилось в тому, що останній загубився та був поселений у притулок для дітей ЛОДА. Дитина повідомила, що мама вживає алкогольні напої та вигнала з хати, чим вчинила адміністративне правопорушення /а.с.8,9/.

Згідно із долученої до матеріалів справи копії довідки №2472 ОСОБА_1 перебуває на обліку у Залізничному відділі соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та одержує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 1364,3 грн. та допомогу на дитину одиноким матерям у розмірі 900,23 грн. /а.с.7/.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №04884/17 ОСОБА_2 поступив в КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» 09.08.2017 р. та виписаний 12.09.2017р. з діагнозом затримка психічного розвитку із мовними недорозвитком /а.с.13/.

Як вбачається із листа директора Дитячого дошкільного будинку №1 Львівської міської ради від 22.02.2018 р. № 025, на підставі розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 09.10.2017 р. № 539 малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштований в Дитячий дошкільний будинок №1 Львівської міської ради.

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного 2016 р. в квартирі АДРЕСА_1, де проживає відповідач ОСОБА_1 та до влаштування у дитячий будинок проживав малолітній ОСОБА_2, квартира потребує санітарного ремонту, на час обстеження у квартирі безлад, не прибрано, розкидані речі, неприємний запах, продукти харчування зберігаються в неналежному місці /а.с.11/.

Із змісту висновку органу опіки та піклування ЗРА ЛМР від 26.09.2017 р. вбачається, що орган опіки та піклування рекомендує позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.3-4/.

Згідно долученої до матеріалів справи копії журналу відвідувань в період з 30.11.2017р. по 20.02.2018р. ОСОБА_2 у Дитячому дошкільному будинку №1 м. Львова відвідував шість разів лише його брат ОСОБА_4 та один раз хресний батько.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вбачає свідоме нехтування нею своїх батьківських обов'язків щодо піклування про його здоров'я, виховання, фізичний та духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, маючи при цьому реальну можливість спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та утриманні, поважності причин невиконання обов'язків відповідач суду не навела, а тому позов підставний та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.12, 13, 81, 82, 141, 223, 264-268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст.19, 150, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», суд

у х в а л и в :

Позов Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована на АДРЕСА_1, батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1600.00 /одна тисяча шістсот/ гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 12 квітня 2018 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.