Справа № 486/540/16-ц
Провадження № 2/486/219/2018
10 квітня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого Савіна О. І.
при секретарі Архіповій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором суборенди нежитлових приміщень,
16.05.2016 року позивач ТОВ "Баядера Логістик" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором суборенди нежитлових приміщень. Позов мотивовано тим, що 01.01.2011 року сторони уклали Договір суборенди нежилих приміщень за №4, відповідно до пункту 2.1 якого, позивач передав ФОП ОСОБА_1 в суборенду частину нежилого приміщення по вул. Колонічній, 7 в м. Одеса, площею 40 кв.м з 01.01.2011 року по 31.01.2012 року з помісячною орендною платою 1 695 грн.. Додатковими угодами від 01.01.2012 року та 01.12.2012 року строк дії договору продовжено до 31.12.2012 року та відповідно до 31.12.2013 року. 01.01.2014 року сторони уклали договір суборенди за №331. У звязку з тим, що відповідач неодноразово порушувала умови договору, не своєчасно сплачувала та не у повному обсязі плату за суборенду, станом на 26.04.2016 року виникла заборгованість, яка складає 52 450.00 грн., інфляція 2 321.10 грн., 3% річних 1 112.22 грн., а всього 55 883.32 грн.. Просить стягнути вказану заборгованість та судовий збір в сумі 1 378.00 грн.. В подальшому представник позивача уточнила позовні вимоги, щодо заборгованості із суборенди, яка фактично склала 52 450.56 грн. та просила всього стягнути з відповідача 55 883.88 грн. і судовий збір.
04.07.2016 року у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позову, яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Баядера Логістик" стягнуто заборгованість за договором суборенди в сумі 55 883.88 грн. та судовий збір в сумі 1 378.00 грн. (а.с. 60-61).
06.07.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення (а.с. 76-78).
Ухвалою суду від 25.01.2018 року заява ОСОБА_1 задоволена, рішення Южноукраїнського міського суду від 04.07.2016 року скасоване та призначено розгляд справи на 10.00 год. 26.02.2018 року.
Копія зазначеної ухвали направлена позивачу 29.01.2018 року рекомендованим листом з повідомленням.
В судове засідання призначене на 26.02.2018 року відповідач не зявилась, причину неявки суду не повідомила, у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 11.00 год. 10.04.2018 року. Відповідач ОСОБА_1 про день місце та час розгляду справи сповіщена шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.
Проте 10.04.2018 року сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача ОСОБА_2 направила до суду письмове клопотання в якому зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором суборенди в сумі 55 883.32, з яких заборгованість за договором складає 52 450.56 грн., інфляція 2 321.10 грн., 3% річних 1 112.22 грн. (а.с. 117). Відповідач ОСОБА_1, причину неявки суду повторно не повідомила.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судові засідання, які призначались на 26.02.2018 року та 10.04.2018 року не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у клопотанні (а.с. 117). За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2011 року між ТОВ "Баядера Логістик" та ОСОБА_1 був укладений Договір суборенди нежилих приміщень за №4 (а.с. 6-9).
Відповідно до пункту 1.2 зазначеного Договору, позивач передав ФОП ОСОБА_1 в суборенду частину нежилого приміщення по вул. Колонічній, 7 в м. Одеса, площею 40 кв.м, строком з 01.01.2011 року по 31.01.2012 року (п.2.1.) з помісячною орендною платою 1 695 грн. (п.4.1).
Додатковими угодами від 01.01.2012 року та від 01.12.2012 року строк дії договору продовжено до 31.12.2012 року та відповідно до 31.12.2013 року (а.с. 11-12).
01.01.2014 року сторони уклали Договір суборенди того ж нежилого приміщення за № 331 (а.с. 13-26).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як вбачається з дослідженого Договору суборенди, сторони досягли згоди з усіх істотних умов у письмовій формі та засвідчили свою згоду підписами у договорі, а тому Договір вважається укладеним.
Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Умови передбачені Договором суборенди відповідач не виконала, в результаті чого станом на 26.04.2016 року виникла заборгованість в сумі 55 883.32 грн., яка підтверджується долученим розрахунком та складається з наступного: заборгованість за суборенду 52 450.00 грн., інфляція 2 321.10 грн., 3% річних 1 112.22 грн. (а.с. 45-49).
04.07.2016 року представник позивача уточнила позовні вимоги та просила про стягнення 55 883.88 грн..
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України).
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Позивач виконав умови Договору суборенди у повному обсязі надавши відповідачу в користування нежиле приміщення по вул. Колонічній, 7 в м.Одеса, площею 40 кв.м, а відповідач порушила взяте на себе зобовязання не своєчасно та не в повному обсязі вносивши плату за його користування, в результаті чого виникла заборгованість.
Враховуючи вищевказане, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови Договору суборенди та норми цивільного законодавства України.
При цьому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Баядера Логістик" підлягає стягненню заборгованість в сумі 55 883.88 грн., з яких: сума боргу складає 52 450.56 грн., інфляція 2 321.10 грн.. 3% річних 1 112.22 грн. (52 450.56 + 2 321.10 + 1 112.22 = 55 883.88).
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378.00 грн., які, у звязку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь, (а.с. 2).
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 11-13, 76-78, 81, 89, 223, 264-265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором суборенди нежитлових приміщень, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_3