КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2457/16-ц
Провадження № 4-с/488/23/18 р.
УХВАЛА

Іменем України

04.04.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.

при секретарі судового засідання Кулаві А.І.,

за участю представника скаржника ОСОБА_2,

за участю приватного виконавця ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в залі засідань суду скаргу ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно від 20.12.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2018 року ОСОБА_4 через свого представника адвоката ОСОБА_2 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно від 20.12.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на наступне. На підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2017 року по справі № 488/2457/16-ц з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 завдану шкоду в розмірі 27 000 грн. та судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вказаного рішення суду, Корабельним районним судом м. Миколаєва 12 грудня 2017 року виданий виконавчий лист № 2/488/259/17 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану шкоду в розмірі 27 000 грн. та судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. 20.12.2017 року на підставі виконавчого документу та відповідної заяви ОСОБА_5, приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження. 20.12.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 винесена постанова про арешт майна божника, а саме всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_4

Посилаючись на те, що арешт може бути накладений лише в межах суми стягнення, яка складає 30 306 грн. 32 коп., а дійсна вартість квартири на сьогоднішній день становить приблизно 27 000 доларів США, що в значну кількість разів перевищує суму стягнення, та те, що квартира знаходиться в спільній сумісній власності, вважає накладення арешту неправомірним , а винесення відповідної постанови про арешт всього рухомого і нерухомого майна таким, що суперечить вимогам ст. ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Приватний виконавець ОСОБА_3 у судовому засіданні та у письмових запереченнях на скаргу заперечував проти задоволення скарги посилаючись на те, що оскаржувана постанова про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника була винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження, заслухавши доводи представника скаржника, приватного виконавця, суд вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2017 року по справі № 488/2457/16-ц з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 завдану шкоду в розмірі 27 000 грн. та судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі вказаного рішення суду, Корабельним районним судом м. Миколаєва 12 грудня 2017 року виданий виконавчий лист № 2/488/259/17 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану шкоду в розмірі 27 000 грн. та судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

20.12.2017 року на підставі виконавчого документу та відповідної заяви ОСОБА_5, приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження.

20.12.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 винесена постанова про арешт майна божника, а саме всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_4 в межах суми звернення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 30 306 грн. 32 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів)боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно п. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або окремі речі.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_4 зареєстровано ? частина квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_4) в м. Миколаєві.

Іншого майна та джерел доходів, згідно матеріалів виконавчого провадження, на які можливо було б звернути стягнення, боржник ОСОБА_4 не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_4, а саме ? частку квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_4) в м. Миколаєві не відбулося у відповідності до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно від 20.12.2017 року, оскільки вважає, що зазначена постанова не суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 353 355, 447 - 453 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно від 20.12.2017 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15. 5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст ухвали складено 18.04.2018 року.

Суддя: Я. А. Чернявська