Справа № 747/183/18
Провадження № 2/747/105/18
РІШЕННЯ

іменем України

18.04.2018 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про тлумачення змісту заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Талалаївської селищної ради про тлумачення змісту заповіту, в якому вказує, що за життя ОСОБА_2 отримала у спадок після смерті свого рідного брата ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0349241 від 09.12.1999 року. В послідуючому ОСОБА_2 належним чином оформила право власності на земельні ділянки, успадковані після смерті свого брата площею 3,0725 га рілля кадастровий номер :05:001:1455, та площею 0,5587 га кормові угіддя- кадастровий номер :05:001:1614, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 липня 2016 року. Після фактичного прийняття спадщини - 26 лютого 2016 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла успадковану земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0349241 від 09.12.1999 року, позивачу ОСОБА_1 10 липня 2016 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку на території Красноколядинської сільської ради. Позивач прийняла спадщину, але під час перевірки документів в нотаріальній конторі було виявлено, що за померлою ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 3,0725 га та 0,5587 га, виготовлені на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), належного брату померлої. В складеному заповіті ці земельні ділянки зазначаються як земельна частка (пай). Дана обставина не дає можливості позивачу оформити свої спадкова права належним чином.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд розтлумачити даний заповіт, а саме визнати, що заповіт від 26 лютого 2016 року, складений від імені ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 18, розповсюджується на земельну ділянку площею 3,0725 га кадастровий номер :05:001:1455, та земельну ділянку площею 0,5587 га - кадастровий номер :05:001:1614, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 липня 2016 року і належать ОСОБА_2, яка померла 10 липня 2016 року.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Представник відповідача Талалаївської селищної ради в підготовче судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем Талалаївською селищною радою - позову ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 26 лютого 2016 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0349241 від 09 грудня 1999 року на території Красноколядинської сільської ради і належала її брату ОСОБА_3 ,вона заповіла ОСОБА_1 (а.с.6). Заповіт посвідчено 26.02.2016 року секретарем виконавчого комітету Красноколядинської сільської ради . Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 280041 від 12.072016 року ОСОБА_2 померла 10 липня 2016 року у віці 76 років (а.с.7). Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_2 спадкового майна підтверджується копією рішення Талалаївського районного суду від 10.03.2016 року, яким за ОСОБА_2 визнано право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0349241 від 09.12.1999 року в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_3, померлого 01 квітня 29006 року (а.с.8-9). Крім того, факт наявності у спадкодавця ОСОБА_2 спадкового майна також підтверджується копіями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 12.07.2016 року, згідно з якими ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3, 0725 га кадастровий номер :05:001:1455, та земельної ділянки площею 0,5587 га - кадастровий номер :05:001:1614 (а.с.10-11). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 26.01.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, так як в заповіті зазначено право на земельну частку (пай), а в наявності є земельні ділянки площею 3, 0725 га та 0, 5587 га (а.с.12).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст.1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту у разі спору між спадкоємцями, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України, оскільки заповідачу надане право власноручно писати заповіт, і тому можливі ряд субєктивних причин, які можуть вплинути на зміст заповіту, що в подальшому призведе до необхідності його тлумачення. Статтею 1233 ЦК України визначено поняття заповіту, яким є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положенням ст. 213 ЦК України передбачено, що на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, у нашому випадку заповіту. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

В судовому засіданні встановлено, що на момент написання спадкодавцем ОСОБА_2 заповіту 26 лютого 2006 року їй належало право на земельну частку (пай), яку вона набула в судовому порядку після смерті свого брата ОСОБА_3 а вже після написання заповіту і вступу рішення суду в законну силу вона оформила своє право власності на земельні ділянки згідно даного сертифікату. І тому в заповіті зазначила земельну частку (пай), хоча її волевиявлення було направлене на земельну ділянку, яку вона отримала у спадщину після смерті свого брата.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заповіт померлої 10 липня 2016 року ОСОБА_2 розповсюджується на земельну ділянку площею 3, 0725 га кадастровий номер :05:001:1455, та земельну ділянку площею 0,5587 га - кадастровий номер :05:001:1614, які належали їй згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 липня 2016 року, і його необхідно саме так тлумачити, щоб позивач змогла реалізувати своє право на отримання спадщини належним чином.

Керуючись ст. 15, 76-81, 133, 137, 141, 211, 247, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 213, 1217, 1218, 1256 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.Визнати, що заповіт ОСОБА_2 від 26 лютого 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 18, розповсюджується на земельну ділянку площею 3,0725 га кадастровий номер :05:001:1455, та земельну ділянку площею 0,5587 га - кадастровий номер :05:001:1614, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 липня 2016 року. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Л.В.Тіщенко