РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12.02.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання ОСОБА_3, 10.08.1973р.н., та ОСОБА_4, 13.07.1980 р.н такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №34 у житловому будинку №99, що розташований за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, та зняття їх з реєстрації.

Позовну заяву мотивує тим, що він, ОСОБА_1, є власником квартири № 99 у будинку № 34, що по вул. Володимира Великого у м. Львові на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.08.2017, посвідченого, ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 9702 (надалі - Договір), про що було надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 95010609 від 18.08.2017). У відповідності до п.п. 10 п. 4 Договору, особи, котрі проживають і (або) зареєстровані в квартирі на момент укладення цього договору, не заперечують проти виселення (зняття з реєстрації) з квартири в строки, встановлені цим договором. Пунктом 8 Договору передбачено, що продавець зобов'язується оплатити заборгованість з комунальних послуг, знятись з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі до восьмого вересня дві тисячі сімнадцятого року, а звільнити квартиру від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали і передати квартиру покупцю до вісімнадцятого серпня дві тисячі сімнадцятого року. Так, 22.08.2017, Позивачем було скеровано особам, що зареєстровані у зазначеній квартирі, вимогу про звільнення квартири та передачі ключів до 08.09.2017. У відповідності до Довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку, виданої Житлово-Будівельним Кооперативом № 75, у квартирі прописані: ОСОБА_6 (власник), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_7 (донька). Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про зміну імені № 54 від 09.11.2016, складений Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, після зміни - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 13.10.2017 № 3456/04-06). Слід зазначити, що свій обов'язок зняття з реєстрації та передачі ключів від квартири продавець виконав. Окрім того, 12.09.2017 позивач звернувся до Франківської районної адміністрації із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7, проте у знятті з реєстрації місця проживання, зазначених осіб, відмовлено 13.09.2017. Так, у супереч вищезазначеним положенням Договору, у даній квартирі зареєстровані, станом на сьогоднішній день, ОСОБА_7 (ОСОБА_2) ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Довідкою ЖБК-75 №3010 від 02.10.2017. Факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у квартирі № 99 у будинку № 34, що по вул. Володимира Великого у м. Львові підтверджується актом від 18.10.2017 № 35, що затверджений Головою правління ЖБК-75. Звернення до суду із позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. На основі вищевикладеного, просить позов задоволити.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідачі, будучи належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду справи через газету Львівська Пошта №2020 від 27 січня 2018 року, не зявилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах справи доказів.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних Кодексів.

Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що внесенні зміни до ЦПК України набрали чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є власником квартири

№ 99 у будинку № 34, що по вул. Володимира Великого у м. Львові на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.08.2017, посвідченого, ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 9702 (надалі - Договір), про що було надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 95010609 від 18.08.2017).

У відповідності до п.п. 10 п. 4 Договору, особи, котрі проживають і (або) зареєстровані в квартирі на момент укладення цього договору, не заперечують проти виселення (зняття з реєстрації) з квартири в строки, встановлені цим договором.

Пунктом 8 Договору передбачено, що продавець зобов'язується оплатити заборгованість з комунальних послуг, знятись з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі до восьмого вересня дві тисячі сімнадцятого року, а звільнити квартіфу від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали і передати квартиру покупцю до вісімнадцятого серпня дві тисячі сімнадцятого року.

Так, 22.08.2017, ОСОБА_1 скеровано вимогу про звільнення квартири за адресою м. Львів, вул. В. Великого, 99/34 та передачу ключів від квартири.

У відповідності до Довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку, виданої Житлово-Будівельним Кооперативом № 75, у квартирі прописані: ОСОБА_6 (власник), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_7 (донька).

Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про зміну імені № 54 від 09.11.2016, складений Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, після зміни - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 13.10.2017 № 3456/04-06).

Факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у квартирі № 99 у будинку

№ 34, що по вул. Володимира Великого у м. Львові підтверджується актом від 18.10.2017 № 35, що затверджений Головою правління ЖБК-75.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» - наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним і права користування і розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь- яких осіб будь- яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Оскільки, у судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири № 99 у будинку № 34, що по вул. Володимира Великого у м. Львові, відповідачі - це колишні власники спірної квартири та ніколи не були і не є членами сімї позивача,та у відповідності до договору купівлі-продажу вищевказаної квартири відповідачі зобовязані були висилитися з квартири та знятися з реєстрації, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної заяви в частині визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, 13.07.1980 р.н такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №34 у житловому будинку №99, що розташований за адресою: м. Львів, вул. В.Великого.

В свою чергу суд відмовляє у задоволені позову в частині зняття з реєстрації ОСОБА_3, 10.08.197 3р.н., та ОСОБА_4, 13.07.1980 р.н виходячи з наступного.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Проте, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 3 Правил реєстрації місця проживання реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради або сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 8 Правил реєстрації місця проживання з питань «прописки» необхідно звертатися до органу реєстрації безпосередньо (тобто до відповідного органу місцевого самоврядування) або до центру надання адміністративних послуг (у випадку, якщо такий центр створено і він надає цю послугу у вашій територіально-адміністративній одиниці).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.), якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.141 ЦПК України слід солідарно стягнути з ОСОБА_3, 10.08.197 3р.н., та ОСОБА_4, 13.07.1980 р.н 640 грн. сплаченого судового збору з кожного в користь ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4,12,141,223 ЦПК України, ст. ст. 319, 391 ЦК України,150,386 ЖК України,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання особи такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку,- задоволити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №34 у житловому будинку №99, що розташований за адресою: м. Львів, вул. В.Великого.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, 10.08.197 3р.н., та ОСОБА_4, 13.07.1980 р.н 640 грн. сплаченого судового збору в користь ОСОБА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.