Справа №: 400/237/18
Провадження № 2/400/150/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась з позовом до суду, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок: НОМЕР_1, площею 8,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 та НОМЕР_3 площею 3,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4 які у законний спосіб прийняли позивач та відповідач. Нещодавно позивач звернувся за місцем відкриття спадкової справи Петрівської районної державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтв про право на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину по 1/2 вище зазначених земельних ділянок, посилаючись на те, що в результаті оформлення спадщини ОСОБА_4 на вищевказані земельні ділянки, після видачі свідоцтв про право па спадщину у 2010 році на 1/2 частину на ім'я ОСОБА_3, був здійснений поділ земельних ділянок. Інша 1/2частина цих земель до цього часу залишилась не оформлена. В результаті поділу цим неоформленим частинам земельних ділянок, які належать померлому ОСОБА_4, змінено площу з 8,75 га на 4,3684 га та з 3,11 га на 1,5559 га, присвоєно нові кадастрові номера та у витягах з Державного земельного кадастру не відображено власника та форми власності, що не дає змоги ідентифікувати, що саме ці земельні ділянки 4,3684 га та 1,5559 га належать ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, для їх оформлення, а тому

просить судвизнати за позивачем право власності на спадкове майно батька - земельні ділянки.

Представник позивача в підготовче судове засідання не з'явилась, але подала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримала повністю.

Відповідач в підготовче судове засідання також не з'явилась, проте письмовою заявою прохала суд розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечила.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2018 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надала.

Враховуючи те, що представник позивача позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Водянською сільською радою Петрівського району Кіровоградській області 22 лютого 2010 року (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, виданого Водянським сільським Загсом Петрівського району Кіровоградської області 14 січня 1961 року, позивач є рідним сином ОСОБА_4 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок: НОМЕР_1, площею 8,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 та НОМЕР_3 площею 3,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4 що підтверджується копією державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_4 виданого Петрівською районною державної адміністрацією 16 лютого 2005 року, на підставі свідоцтва про на спадщину за законом від 19 березня 2004 року реєстраційний №114,ВВА №879740 та копією державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_7, виданого на підставі рішення сесії Водянської сільської ради народних депутатів від 23 лютого 2001 року №90/23 (а.с.11-12).

Відповідно до заповіту від 11 листопада 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №23, померлий ОСОБА_4 заповів вищевказані земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних долях кожному, які у законний спосіб прийняли її (а.с.9).

Однак, згідно постанови в.о. державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області №7/02-31 від 19 грудня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що в результаті оформлення спадщини ОСОБА_4 на вищевказані земельні ділянки, після видачі свідоцтв про право па спадщину у 2010 році на 1/2 частину на ім'я ОСОБА_3, був здійснений поділ земельних ділянок. Інша 1/2частина цих земель до цього часу залишилась не оформлена. В результаті поділу цим неоформленим частинам земельних ділянок, які належать померлому ОСОБА_4, змінено площу з 8,75 га на 4,3684 га та з 3,11 га на 1,5559 га, присвоєно нові кадастрові номера та у витягах з Державного земельного кадастру не відображено власника та форми власності, що не дає змоги ідентифікувати, що саме ці земельні ділянки 4,3684 га та 1,5559 га належать ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, для їх оформлення (а.с.28).

За запитами в.о. завідуючої Петрівською районною державною нотаріальною конторою №388/02-14 від 08 вересня 2017 року «Щодо витягу на земельну ділянку» ОСОБА_1 було виготовлено технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок НОМЕР_1 та № 346 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.13).

Як вбачається із технічних документацій, на підставі яких були сформовані Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер: НВ-017 та НВ-017 від 14.12.2017 року, по 1/2 частині неоформлених земельних ділянок виведені в натурі, тобто створені нові об'єкти нерухомості - земельні ділянки з конкретною площею в розмірі 4,3684 га та 1,5559 га, визначено кадастрові номера земельних ділянок: НОМЕР_8 відповідно, однак у витягах з ДЗК дійсно не відображено власника (а.с.14-19, 22-25).

На підтвердження належності вище зазначених Витягів з ДЗК щодо земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Водянської сільської ради: площею 4,3684 га (кадастровий номер НОМЕР_9 державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_12 та площею 1,5559 га(кадастровий номер НОМЕР_10) державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_11 зареєстрованих на ім'я ОСОБА_4 від 30.03.2001 року за №61 та від 16.02.2005 року за № 6, відділом у Петрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надано інформації за № 362/120-17 та 361/120-17 від 14.12. 2017 року відповідно (а.с.20-21).

Однак нотаріусом не взято до уваги дані інформації оскільки відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України дій для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку підтверджуючими документами належності її спадкодавцю є правовстановлюючий документ та Витяг з ДЗК.

Таким чином позивач позбавлений можливості оформити свої права на спадкове майно після смерті батька в нотаріальному порядку.

Згідно з повідомленням Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області №118/01-16 від 23 березня 2018 року після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заведена спадкова справа за №87/2010 року, заяву про прийняття спадщини подали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.42).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Д.І. №162/01-16 від 21 березня 2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, приватним нотаріусом не заводилась (а.с.44).

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст. 1218 ЦК України.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті батька шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, а тому з часу відкриття спадщини вона належить позивачу та він має право на спадкування вищезазначеної земельної ділянки.

Однак, в результаті поділу спадщини, неоформленим частинам земельних ділянок, які належать померлому ОСОБА_4, змінено площу з 8,75 га на 4,3684 га та з 3,11 га на 1,5559 га, присвоєно нові кадастрові номера та у витягах з Державного земельного кадастру не відображено власника та форми власності, що не дає змоги ідентифікувати, що саме ці земельні ділянки 4,3684 га та 1,5559 га належать ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що є перешкодою у отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я позивача.

При цьому суд відзначає, що позивач є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_13 (а.с.5).

Згідно зі ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом є підставою припинення права власності на земельну ділянку (п.е ст. 140 ЗК України).

Згідно зі ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.

У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Отже, чинне законодавство не забороняє набуття іноземними громадянами права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, проте встановлює обмеження щодо здійснення такого права.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно роз'яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Положеннями ч.4 ст.200 ЦПК України визначено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам Земельного кодексу України та не порушує права та інтереси інших осіб.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, однак через не можливість ідентифікувати земельні ділянки у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст.81,140,145 ЗК України, ст.ст. 141, 200, 206, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Водянської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області і належали ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року: площею 4,3684 га, кадастровий номер НОМЕР_14 та площею 1,5559 га кадастровий номер НОМЕР_10.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2018 року.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник

Рішення вступило в законну силу «__» ______________ 2018 року.

Оригінал рішення знаходиться в архіві Петрівського районного суду Кіровоградської області в справі №400/237/18.

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник