Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1569/17
УХВАЛА

6 квітня 2018 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря Бойко В.Д., позивача ОСОБА_1, представника позивачів ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі посилаються на такі обставини:

11 лютого 2017 року у віці 82 років помер ОСОБА_7, батько позивачів, про що 13 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис за № 60. Свідоцтво про смерть видане Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області. Після його смерті відкрилася спадщина, а саме спадкове майно, що належало померлому на підставі права власності. Спадкова справа за померлим заведена у державного нотаріуса Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори за номером 67/2017. Позивачі подали заяви про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги, але на момент подачі заяв виявилось, що батько ОСОБА_7 за життя склав заповіт, яким заповів третій особі ОСОБА_3 все майно, яке йому належало. Таким чином заповіт порушує права позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, як спадкоємців першої черги на усе спадкове майно, так як вони є дочками спадкодавця. Позивачі також посилаються на те, що за життя ОСОБА_7 підтримував сімейні стосунки зі своїми дочками. Дочки постійно допомагали батькові в повсякденному житті. Так як батько був похилого віку дочки дбали про нього. За весь час проживання в одному селі між ними ніколи не виникало сварок та протиріч. ОСОБА_7 взагалі нікому не повідомляв про складений заповіт, хоча за життя завжди вказував на те, що своє майно залишить своїм дочкам. Наявність заповіту, про який стало відомо лише після його смерті, дає підстави вважати, що вказаний заповіт було складено ОСОБА_7 без його вільного волевиявлення і складення вказаного заповіту не відповідало його волі. Також, відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Зважаючи, що заповіт було складено ще в 2009 році, копію заповіту спадкоємцям першої черги за законом надано не було. Тому вирішити вказаний спір можливо лише в судовому порядку після ознайомлення з матеріалами спадкової справи. Позивачі вважають, що оспорюваний заповіт суттєво впливає на їх законні права та інтереси, як спадкоємців першої черги.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просять визнати заповіт недійсним.

У судовому засіданні 05.04.2018 представник позивачів під час розгляду справи по суті, після допиту свідків та дослідження письмових доказів, звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, посилаючись на те, що під час подання позову про визнання заповіту недійсним позивачами було заявлено клопотання про витребування спадкової справи № 67/2017, яка знаходиться в Четвертій миколаївській державній нотаріальній конторі. Під час ознайомлення з матеріалами справи позивачі зазначали на невідповідність почерку ОСОБА_7 написам здійсненим в заповіті від 1999 року в графі підпис та 2009 року в графі підпис та в графі зазначення ознайомлення з текстом заповіту. Також у клопотанні представник позивачів просив витребувати від Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори оригінали вказаних заповітів, для проведення експертизи.

Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення клопотання та призначення у справі судової експертизи, вказували на те, що таке клопотання заявлене вже після початку розгляду справи по суті, при цьому відповідно до положень ЦПК України, позивачі мали право звернутися з відповідним клопотанням до початку розгляду справи по суті, оскільки копія спадкової справи вже давно перебуває в матеріалах цивільної справи і позивачі та їх представник мали можливість ознайомитись з вказаними документами та подати відповідне клопотання. Вважали, що таким чином позивачі та їх представник намагаються затягнути розгляд справи.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд дійшов такого.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 102 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи представник просить провести експертизу підпису особи, що міститься в заповіті 1999 року, який не є предметом спору у даній справі. За таких обставин клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що для зясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо, при цьому стороною не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а також для повного та всебічного зясування обставин, що мають значення для справи, у справі слід призначити судову почеркознавчу експертизу.

За таких обставин клопотання представника позивачів в іншій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У звязку з призначенням у справі експертизи від Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори слід витребувати оригінал заповіту від 20.10.2009, зроблений ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 2-904.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 135 ЦПК України суд може зобов'язати учасника справи, який заявив клопотання про призначення експертизи, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов'язані з відповідною процесуальною дією.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Керуючись ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 102, ч. 1 ст. 103, ч. 2 ст. 135, ч. 3 ст. 210, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника позивачів про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи задовольнити частково.

У цивільній справі № 480/1569/17 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, призначити судову почеркознавчу експертизу.

На вирішення експерта поставити такі питання:

- Чи виконано рукописний напис та підпис у заповіті від 20 жовтня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-904 та посвідченого державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори, який розміщений під друкованим текстом Цей заповіт складено о 08 год. 55 хв. у двох примірниках, один з яких залишається на зберіганні у справі нотаріальної контори, а другий видається заповідачу, а саме: На моє прохання заповіт записано нотаріусом з моїх слів, прочитано мною в голос до підписання та підписано особисто, а також напроти фрагменту друкованого тексту Підпис, а саме підпис та ОСОБА_7 ОСОБА_7 чи будь-якою іншою особою?

- Чи виконано весь рукописний текст в заповіті від 20 жовтня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-904 та посвідченого державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори, який розміщений під друкованим текстом Цей заповіт складено о 08 год. 55 хв. у двох примірниках, один з яких залишається на зберіганні у справі нотаріальної контори, а другий видається заповідачу, а саме: На моє прохання заповіт записано нотаріусом з моїх слів, прочитано мною в голос до підписання та підписано особисто, а також напроти фрагменту друкованого тексту Підпис, а саме підпис та ОСОБА_7 однією особою?

Витребувати від Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори оригінал заповіту від 20.10.2009, зроблений ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 2-904.

Проведення експертизи доручити Миколаївському науково - дослідному експертно - криміналістичному центру МВС України (вул. 1 Воєнна, 2 А, м.Миколаїв, 54003).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків, відповідно до ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 оплатити витрати, пов'язані з призначенням експертизи.

У розпорядження експерта надати матеріали цивільної справи № 480/1569/17.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Н.О. Шаронова

06.04.2018