Справа № 442/4043/17 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/6561/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю: прокурора Панькевича Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником нежитлової будівлі загальною площею 52,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі продажу від 19 червня 2006 року.

За даною нежитловою будівлею закріплена земельна ділянка, площею 0,0642 га.

Рішенням Головного управління Держгеокадастру у Львівській області йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів про передачу йому даної земельної ділянки в оренду.

Земельною ділянкою він користується з 2006 року, а тому на підставі ст.344 ЦК України, ст.ст.119-120 ЗК України просив:

визнати за ним за набувальною давностю право власності на земельну ділянку площею 0,0642 га з цільовим призначенням для обслуговування нежитлових будівель АДРЕСА_1.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано на підставі набувальної давності за ОСОБА_2 право власності а земельну ділянку, площею 0,0642 га з цільовим призначенням для обслуговування нежитлових будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила Дрогобицька місцева прокуратура Львівської області,

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем не надано жодних доказів, які б вказували на правові підстави для визнання за ним права власності на земельну ділянку за набувальною давністю, оскільки таке право згідно вимог чинного законодавства виникає лише з моменту закінчення 15-річного строку добросовісного, відкритого і безперервного користування земельною ділянкою, а згідно матеріалів справи ОСОБА_2 використовує земельну ділянку лише 11 років.

Також вказує, що позивачем не надано жодних доказів користування земельною ділянкою протягом вказаного періоду часу: ні свідчення свідків, ні документів, що підтверджували б звернення позивача до органів місцевого самоврядування щодо надання вказаної земельної ділянки в користування чи у власність.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Панькевича Р.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2017 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 більш ніж 10 років користується спірною земельною ділянкою, що є підставою для визнання за ним права власності за набувальною давністю.

З таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.1 ст.119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_2 є власником нежитлової будівлі загальною площею 52,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі - продажу від 19 червня 2006 року.

За даною нежитловою будівлею закріплена земельна ділянка, площею 0,0642 згідно викопіювань сільської ради.

Таким чином установлено, що земельна ділянка, площею 0,0642 у фактичному користуванні ОСОБА_2 перебуває з моменту придбання ним за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі, загальною площею 52,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 - з 19 червня 2006 року.

Даних про добросовісне, відкрите і безперервне користування ОСОБА_2 спірною земельною ділянкою протягом 15 років (з 2002 року) матеріали справи не містять.

Таким чином у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням зазначених обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2017 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст., 367, 368, 374, пп.1-3 ст.376, ст.ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Львівської області 704 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складно 10 квітня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.