Справа № 446/79/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

при секретарі - Коваль В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камянка -Бузька цивільну справу за позовом Моторного транспортного страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 транспортне страхове бюро України (МТСБУ) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів.

Позовну заяву мотивує тим, що 11 травня 2013р. в с. Старий Добротвір, Кам'янка-Бузького району Львівської області на вул. Промисловій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Згідно з постановою Дрогобицього міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2013р. дорожньо- транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Мерседес» під керуванням ОСОБА_1 В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ 21112 , який на дату ДТП належав ОСОБА_1 Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №123 від 10 червня 2013р., складеного ТзОВ Фірма «Експертиза», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21112 ОСОБА_1, становить 44667,97 грн. Ліквідаційна вартість працездатних складових автомобіля ВАЗ 21112 в цінах станом на момент дослідження становить 8504,96 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Провідна» №АВ/7109291 терміном дії з 27.05.2012р. до 26.05.2013р. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 36163,01 грн. Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. 18.09.2013р. МТСБУ звернулось до відповідача ОСОБА_3 з листом №3/1-05/28366 про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (2140,00 грн.). 08 жовтня 2013р. на адресу МТСБУ надійшла відповідь від ОСОБА_3, до якої було долучено копію постанови Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2013р., якою скасовано постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2013р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у зв'язку з ДТП від 11.05.2013р. Матеріали про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП вирішено повернути ДПС ВДАІ Кам'янка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області для належного оформлення та вирішення питання складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 На запит представника МТСБУ на адресу начальника Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області від 06 травня 2016р. стосовно ДТП від 11.05.2013р. за участю зазначених учасників дорожнього руху на адресу МТСБУ надійшла відповідь, в якій вказано про те, що за фактом ДТП від 11.05.2013р. за участю гр.ОСОБА_3 і ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо обох зазначених водіїв. На запити представника МТСБУ до Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області і Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на адресу позивачів надіслано постанову Камянка -Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2013р. і постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2014р., якими закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно обох учасників ДТП від 11.05.2013р. у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. В зазначених постановах Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2013р. і Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.01.2014р. встановлено, що ДТП від 11.05.2013р. за участю відповідачів мала місце, але не зазначено з чиєї вини сталася ця ДТП. Ухвалюючи рішення про виплату відшкодування ОСОБА_1, МТСБУ не володіло інформацією про постанову Апеляційного суду Львівської області від 31.07.2013р.,якою було скасовано постанову Дрогобицького районного суду Львівської області від 26.06.2013р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у звязку з ДТП від 11.05.2013р., а тому змушені звернутися до суду, щодо повернення безпідставно набутих ОСОБА_1 коштів в сумі 36163,01 грн. на підставі ст. 1212 ЦК України.

В судове засідання представник позивача не з»явився, вказавши в позовній заяві про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечив вказавши, що Постановою Апеляційного суду Львівської області від 20.02.2014р. провадження по справі відносно нього закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить в позові відмовити за безпідставністю.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені заявлених позовних вимог слід відмовити з таких міркувань.

В ході судового розгляду встановлено, що 11.05.2013р. в с. Старий Добротвір, Камянка -Бузького району, Львівської області відбулась ДТП між автомобіля марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та ВАЗ 21112 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

В подальшому у звязку з настанням події ОСОБА_2(транспортне) страхове бюро України здійснило регламенту виплату ОСОБА_1 в розмірі 36163,01 грн.

20.01.2014р. постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

З копії постанови Апеляційного суду Львівської області від 20.02.2014р., вбачається, що постанову судді Кам»янка -Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2013р. про закриття провадження в справі за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасовано та провадження по справі щодо нього закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.24 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2016р. у позові ОСОБА_2 транспортного бюро України до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третьої особи Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «Провідна» про відшкодування шкоди в порядку регресу, повязаних з регламентною виплатою, відмовлено.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України «Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди» особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі; на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Водночас, у статті 1187 ЦК України «Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах; якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого; статтею 1188 ЦК України «Відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лите особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується: 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення; 4) якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини; відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки лій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту прав потерпілих, відшкодував шкоду на умовах, зазначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність,крім шкоди, заподіяної транспортному засобу,який не відповідає вимогам пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та майну,яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата), зокрема, здійснюється безпосередньо потерпілому.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінено шкоду,яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП.

Вищевказані обставини наведені в позовній заяві та дослідженні в судовому засіданні вже були предметом розгляду в ході судового засідання Дрогобицького районного суду Львівської області за позовною заявою ОСОБА_2 транспортного страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третьої особи Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» про відшкодування в порядку регресу виплат, повязаних з регламентною виплатою, в ході якого вже було винесено судове рішення 23.12.2016р. про відмову у задоволенні позовних вимог, яке не оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно, при цьому особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Крім того відповідно до тлумачень ст. 1212 ЦК України коментована норма передбачає можливість виникнення недоговірних зобов'язань двох різновидів: а) внаслідок безпідставного набуття майна за рахунок іншої особи; б) внаслідок безпідставного збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого).

Умовами виникнення даних зобов'язань є: а) набуття (збереження майна, яке мало бути витрачене) однією особою; б) відповідна втрата майна (або неотримання майна) іншою особою; в) відсутність достатньої правової підстави для цього (угоди сторін, вказівки закону тощо). При цьому до відсутності правової підстави ч. 1 ст. 1212 ЦК прирівнює ситуацію, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (наприклад, договір визнаний недійсним).

Разом з тим, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу. (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року № 6-88цс13)

А відтак, враховуючи те, що МТСБУ здійснило регламенту виплату ОСОБА_1, суд вважає, що спірні правовідносини є договірними, що виключає застосування до них положення ст.1212 ЦК України, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

у задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів-відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Костюк У.І.

Повний текст рішення виготовлено 06.04.2018р.