Справа №203/16/18
Провадження №2/0203/440/2018
18.04.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
28 грудня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.08.2011 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 304 000,00 грн. (38 000,00 доларів США), зобовязавшись повернути їх до 31.12.2015 року. Відповідач не виконує свої зобовязання за укладеним договором, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у сумі 888 810,00 грн. з урахуванням трьох відсотків річних та компенсацію судових витрат у сумі 8 000,00 грн. (а.с.а.с. 2 4, 08).
У судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснивши, що відповідач частково погасив заборгованість у сумі 8 000,00 доларів США.
Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом було встановлено, що 07.08.2011 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивачка передала відповідачеві у позику 304 000,00 грн. (еквівалент 38 000,00 доларів США ) строком до 31.12.2015 року. Згідно з пунктом 6 договору позики вона повертається в порядку статті 533 Цивільного кодексу України (далі ЦК), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом долара США на день повернення позики (а.с.а.с. 5, 6).
До 31.12.2015 року відповідач частково повернув позику в сумі 8 000,00 доларів США, про що свідчать визнавальні пояснення позивачки.
Решту позики відповідач дотепер не повернув.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.
Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності з абзацом першим частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, які були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановлені договором.
За правилами, встановленими частинами 1, 2 статті 533 ЦК, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
За укладеним договором позики позивачка передала відповідачеві 304 000,00 грн. (38 000,00 доларів США), про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні статті 1046 ЦК, було укладено.
Дотепер отримані кошти не повернуто, тому відповідач зобовязаний повернути позивачці позику в сумі 838 453,98 грн. відповідно до такого розрахунку:
30 000,00 х 27,948466 = 838 453,98, де:
-30 000,00 залишок заборгованості за договором позики у доларах США;
-27,948466 курс долара США до гривні, встановлений Національним банком України, станом на 28.12.2017 року (а.с. 7).
Частиною 1 статті 1050 ЦК визначено, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно зі статтею 625 цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зокрема, має сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.
Як вбачається зі змісту укладеного договору, до нього не було включено положення про розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобовязання, отже, вимога позивачки про стягнення з відповідача трьох відсотків річних є також обґрунтованою й підлягає задоволенню.
Три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобовязань за договором позики складає 50 235,34 грн. відповідно до такого розрахунку:
(838 453,98 х 3% ? 365) х 729 = 50 235,34, де:
-838 453,98 залишок заборгованості за договором позики;
- 365 кількість днів у році;
- 729 кількість календарних днів від 01.01.2016 року по 28.12.2017 року.
У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки також підлягає стягненню компенсація понесених нею судових витрат у сумі 8 000,00 грн. (а.с. 1).
Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 07 серпня 2011 року в сумі 838 453,98 грн., три відсотки річних у сумі 50 235,34 грн., компенсацію судових витрат у сумі 8 000,00 грн., разом 896 689,32 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 19 квітня 2018 року.
Суддя М.О. Католікян