Справа № 171/2196/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2018 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Семенової Н.М.,

за участю секретаря - Ровної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Апостолове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області, виконавчий комітет Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, районний орган опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

До Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.02.1997 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого народилось два сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. 11.12.2013 року їхній шлюбу було розірвано. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_2 життям сина не цікавиться, у вихованні участі не бере та не надає ні моральної, ні матеріальної допомоги на утримання сина, тобто повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З 2009 року він взагалі не бачиться з сином ОСОБА_3, не проявляє до нього інтересу впродовж всього часу. Син проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_1. У зв'язку з чим звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання надав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі.

Представник Служби у справах дітей і сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не з'явився, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Представник Служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з'явилася, але до його початку надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.

Факт родинних відносин між відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області від 12.07.2003 року, в якому зазначено відповідача як батька дитини.

Відповідно до довідки виданої житлово-експлуатаційною конторою виконавчого комітету Баришівської селищної ради № 186 від 21.06.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, тобто за місцем проживання своєї матері, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з дідусем ОСОБА_6, бабусею ОСОБА_7, братом ОСОБА_4. (а.с. 13).

В матеріалах справи є акт обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1, з якого вбачається, що разом з ОСОБА_5 проживає її син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В кімнаті наявне місце для відпочинку, виховання, навчання (а.с. 12)

З характеристики наданої учню 8-В класу Баришівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. М. Зернова, ОСОБА_3, вбачається, що рідний батько участі у вихованні сина не бере, жодного разу не був на класних зборах, ніколи не спілкувався з класним керівником, іншими вчителями школи, не телефонував, успіхами у навчанні не цікавився. (а.с. 15)

В матеріалах справи є висновок Служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області від 31.10.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, по відношенню до дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якого вбачається, що батько більше семи років не виконує належним чином прямі обов'язки, по відношенню до своїх дітей. Не приймає участі у вихованні та утри манні дітей, не відвідує їх та не спілкується (а.с. 17)

В матеріалах справи є висновок Служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16.03.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, по відношенню до дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якого вбачається, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків, не цікавиться успіхами сина в навчанні, не піклується про стан його здоров'я, не бажає спілкуватися з сином. Батько зовсім байдужий до подальшої долі дитини, його фізичного та розумового розвитку (а.с. 60)

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»).

При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»).

Так, в даній конкретній ситуації позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Європейської конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Можливість такого втручання передбачена національним законом. Зокрема, відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

А відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків (пункт 18 Постанови).

Виходячи з конкретних обставин справи втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод малолітньої дитини ОСОБА_3, що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання.

Також судом встановлено, що відповідач не займається вихованням дитини, не утримує її матеріально, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, він фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не вживає заходів, щодо поліпшення взаємовідносин з дитиною, а вихованням та утриманням дитини займається його мати ОСОБА_1 (ОСОБА_3). Така поведінка відповідача викликана його умисними тривалими діями, які не спрямовані на виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка та піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Таким чином, суд, з'ясувавши всі обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Декларацією про права дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, «Конвенцією про права дитини», статтею 8 Європейської конвенції з прав людини, статтями 164-166, 243, 244 Сімейного кодексу України, ст.. 55 ЦК України, статтями ст.ст. 12,13,81,141,259,265,268, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області, виконавчий комітет Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, районний орган опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя:Н. М. Семенова