Справа № 523/2688/18
Провадження №2/523/2544/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2018 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільної справи за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва.

Разом з позовною заявою позивач надав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на самочинно збудований об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 71А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на самочинно збудований об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 71А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз'яснює Верховний Суд України в п. 1 та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Представник позивача просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони суб'єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на самочинно збудований об'єкт нерухомого майна, який згідно листа Департамента комунальної власності ОМР від 15.12.2017 року № 01-26/1269 має загальну площу орієнтовно 66 кв. м., яке прилягає до магазину «Чобіток» що розташований за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 71А, приміщення 501.

Забезпечення позову не може бути спрямованим на безпідставне обмеження конституційних прав. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч.1 ст. 181 ЦК). Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст. 182 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до цього Закону державна реєстрація обтяжень нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі прав органами державної реєстрації прав на підставі ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-15, обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ст. 3).

Частина 4 ст. 3 Закону № 1952-15: будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону.

Дана справа розглядається судом у приписі статті 376 ЦК України, а саме частини 7, щодо наявності чи відсутності підстав для знесення самочинно збудованих споруд.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява позивача про накладення арешту на самочинно збудований об'єкт нерухомого майна на земельній ділянці загальною площою орієнтовно 66 кв. м., що розташована за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 71А (Згідно плану схеми самочинного зайнятої земельної діляянки), є необґрунтованою, оскільки у суду відсутні підстави та можливість накласти арешт на майно, яке офіційно не існує, у відповідному реєстрі не значиться, державою не визнане, отже застосування такого заходу не призведе до будь-яких обтяжень спірного майна з метою виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позову, тобто виконання самого принципу забезпечення позову. Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 71А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101 знаходиться інше нерухоме майно, що не являється предметом розгляду даної цивільної справи.

Згідно з п.п. 1,3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обовязку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Щодо вимоги в заяві про забезпечення позову в частині заборони суб'єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на вищевказаний самочинно збудований обєкт, суд вважає необґрунтованою, оскільки, суб'єкти державної реєстрації діють відповідно до законодавства, яким регламентується певний механізм при проведенні реєстраційних дій, в тому числі і наявність у власності обєктів нерухомості, та не мають право реєструвати самочинно збудовані обєкти.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позовних вимог.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя: