Справа № 275/682/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу № 275/682/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна.

Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що він та ОСОБА_3 з 2007 року стали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу та з цього часу почали вести спільне господарство. У 2008 році вони придбали житловий будинок №38 по вулиці Котовського в смт. Брусилів Житомирської області, вартість якого становила 500000 гривень. Для придбання будинку 25.01.2008 року ОСОБА_5 уклала з ПАТ "ОСОБА_6 ОСОБА_4" кредитний договір, а він виступив поручителем за цим кредитним договором. Кредит вони сплачували вчасно та в повному обсязі з коштів сімейного бюджету. В квітні 2009 року виникли труднощі по сплаті кредиту на будинок, тому він продав належні йому на праві приватної власності земельні ділянки та погасив заборгованість за кредитним договором. За час спільного проживання у них народилась донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак їх сімейне життя поступово погіршувалося, відбувалися постійні сварки, що в кінцевому результаті в червні 2017 року призвело до фактичного припинення ведення спільного господарства та сумісного проживання.

Позивач просив встановити факт проживання з відповідачкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по червень 2017 року та визнати житловий будинок по вулиці Котовського, 38 в смт. Брусилів Житомирської області їх спільною сумісною власністю, визнавши за кожним право власності на 1/2 частину, стягнути з відповідачки судові витрати по справі.

В суді позивач позовні вимоги підтримав та показав, що з липня 2007 року став проживати разом з відповідачкою однією сім"єю. Спочатку проживали у будинку, де мешкає мати позивачки, а потім вирішили придбати будинок і жити окремо. Для покупки будинку вирішили взяти кредит в банку. З цією метою ОСОБА_3 уклала з ПАТ " ОСОБА_6 ОСОБА_4" кредитний договір та отримала грошові кошти, на які вони придбали будинок № 38 по вул. Котовського в смт. Брусилів. Він виступив поручителем за цим кредитним договором

Кредит сплачували вчасно та в повному обсязі з коштів сімейного бюджету. В квітні 2009 року виникли труднощі по сплаті кредиту і він продав належну йому на праві приватної власності земельну ділянку та погасив заборгованість за кредитним договором. Після придбання будинку вони зробили в ньому ремонт і почали там проживати. 17 січня 2015 року у них народилась донька ОСОБА_7 З червня 2017 року вони разом з відповідачкою не проживають та спільне господарство не ведуть. Просив позов задовольнити, встановити факт проживання з відповідачкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу з липня 2007 року по червень 2017 року та визнати житловий будинок № 38 по вулиці Котовського в смт. Брусилів Житомирської області їх спільною сумісною власністю, визнавши за кожним право власності на 1/2 його частину, стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 в суді позовні вимоги підтримала, надала пояснення апналогічні поясненням позивача, просила позовні вимоги задовольнити.

В суді відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала, пояснила, що ОСОБА_1 знає давно, так як вони однокласники. З 2007 року вони почали підтримувати дружні стосунки, іноді проводили вільний час разом, з 2010 року почали проживали однією сім"єю. З 2006 року по березень 2010 року вона зі своєю дитиною проживала у матері в смт. Брусилів. В січні 2008 року вона оформила кредит в ПАТ "Райффайзен Банк" у розмірі 30450 дол. США та за ці кошти придбала будинок № 38 по вул.Котовського в смт. Брусилів. Вона в той час зустрічалася з ОСОБА_1 і він запропонував ій свою допомогу та виступив поручителем в банку. Кредит сплачувала сама , на що витрачала власну заробітну плату та гроші , які отримувала від матері та батька. З позивачем сімейні стосунки підтримувала з 2010 року по червень 2017 року. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити

Представник відповідача ОСОБА_4 в суді позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення, аналогічні поясненням відповідача, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши сторони та представників сторін, вислухавши свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір про розподіл майна, яке позивач вважає спільною сумісною власністю, набутою під час проживання без реєстрації шлюбу. Встановлення факту спільного проживання позивачеві необхідно для підтвердження свого права на спірне майно.

Відповідно до статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Частиною 2 статті 21 СК України передбачено, що проживання однією сім"єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов"язків подружжя.

Водночас, за правилами статті 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь- якому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Окрім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 08.06.2016 року по справі № 6-2253цс15.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім "ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Таким чином, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Судом встановлено, що сторони в 2007-2017 роках в зареєстрованому шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі не перебували.

31.01.2008 році на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 придбала за 191900грн. житловий будинок № 38 по вулиці Котовського в смт. Брусилов Житомирської області, що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.83-84).

Відповідно до кредитного договору №014/7361/74/128349 від 31.01.2008 року ОСОБА_3 уклала кредитний договір з ВАТ " ОСОБА_6 ОСОБА_9" та отримала кошти в сумі 30450 доларів США, строком погашення до 31.01.2018 року ( а. с.119-124).

Відповідно до договору поруки №014/7361/74/128349/1 від 31.01.2008 року ОСОБА_1, як поручитель, взяв на себе зобов"язання перед Банком відповідати по борговим зобов"язанням ОСОБА_3 , які виникають з умов кредитного договору № 014/7361/74/128349( а.с.115- 118). .

Виписками по рахунку про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №014/7361/74/128349/ від 31.01.2008 року та копіями квитанцій підтверджують, що відповідачка з 31.01.2008 року по 18.01.2010 року здійснювала платежі по кредитному договору №014/7361/74/128349 від 31.01.2008 року та повністю погасила кредит( а.с.126-141).

В даному будинку ОСОБА_3 зареєструвалась 01.07.2009 року, а ОСОБА_1 зареєструвався 25.03.2010 року, що підтверджується копією домової книги та копіями паспортів( а.с. 7-8, 101-103).

Із наданого відповідачем копії наряду-допуску № 2 на виконання газонебезпечних робіт у газовому господарстві від 09.01.2009 року вбачається, що пуск газу в житловий будинок № 38 по вул. Котовського в смт. Брусилів відбувся 09.01.2009 року( а.с.104-105).

Позивач в суді стверджував, що починаючи з липня 2007 року до червня 2017 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу разом з відповідачкою, спірний будинок був придбаний за кредитні кошти та оформлений на відповідачку. Кредит погашався за спільні кошти, а в кінці 2009 року він продав належні йому земельні ділянки і на початку 2010 року цими грошима розрахувались за кредитним договором, на підтвердження цього надав суду копію договору купівлі -продажу земельних ділянок від 30.12.2009 року, яким підтверджується факт продажу належних позивачу земельних ділянок площею 0,2500га та 0,6373га за 83239грн ( а.с. 148).

В суді свідок ОСОБА_8, якого в якості свідка заявив позивач, показав, що знає позивача з літа 2010 року, так як працював з ним з 2010 року по 2017 рік. Він бував у нього дома, де позивач проживав разом з ОСОБА_3. ОСОБА_1 йому розповідав, що для придбання будинку вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3) брали кредит в банку. На кого був оформлений кредит йому невідомо.

В суді свідок ОСОБА_9, якого в якості свідка заявив позивач, показав, що він позивача та відповідачку знає десять років. Позивача знає з 2007 року, так як разом працювали, а відповідачку знає з 2008 року. Дуже часто, починаючи з 2008 року бував у них в гостях, а саме в будинку по вул. Котовського в смт. Брусилів. Вперше в будинку був у 2008 році. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що для придбання будинку вони брали кредит, на кого оформляли кредит йому невідомо. Також йому відомо, що ОСОБА_1 продав належну йому землю, щоб розрахуватися за кредит. Він допомагав ОСОБА_1 облагорожувати будинок, робити погріб, допомагав по господарству. У 2015 році у сторін народилась донька, хрещеним батьком якої він є. На сьогоднішній день сторони разом не проживають.

В суді свідок ОСОБА_10, яку в якості свідка заявила відповідачка, показала, що ОСОБА_3 є її дочка. В 2008 році вона вирішила купити дочкі будинок, щоб вона жила окремо. В неї було 10 тисяч доларів США, які вона дала дочці, крім того дочка в 2008 році взяла кредит в банку, на ці гроші дочка придбала будинок по вул. Котовського в смт. Брусилів. Поручителем за кредитним договором виступив ОСОБА_1 Кредит погашала донька. Вона давала гроші дочці на погашення кредиту, так як працювала на 2-3 роботах, мала гарну зарплату та пенсію. Гроші дочці також давав і її батько, який проживав окремо в м. Києві. В 2010 році дочка стала проживати разом з ОСОБА_1, на той час кредит вже був сплачений. ОСОБА_1 не приймав участі в погашенні кредиту. В 2010 році ОСОБА_1 відремонтував придбаний за кредитні кошти будинок, вона допомагала будівельними матеріалами і тільки після цього дочка та ОСОБА_1 переїхали туди жити.

В суді свідок ОСОБА_11, якого в якості свідка заявила відповідачка, показав, що він є сусідом матірі відповідачки, раніше з нею разом працював. Починаючи з літа 2007 року, він бачив біля подвір"я і в подвір"ї ОСОБА_10 автомобіль, належний ОСОБА_1 Йому відомо, що ОСОБА_10 працювала на 2-3 роботах і добре заробляла. Знає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_3 брали кредит в банку на придбання будинку по вул. Котовського в смт.Брусилів. Кредит погашала, як йому відомо, зі слів ОСОБА_10, вона сама. Оформлений кредит був на ОСОБА_3 Будинок купувався, щоб в ньому проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_1 знає з 2008 року. Йому відомо , що газ до будинку проводився безоплатно відповідно до колдоговору. В 2008-2009 році він в цьому будинку робив систему опалювання, йому допомагав це робити ОСОБА_1 На той час в будинку ніхто не проживав. З якого часу ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_3 йому невідомо.

17 січня 2015 року народилась ОСОБА_7, батьками якої відповідно до свідоцтва про нарродження є позивач та відповаідачка ( а.с. 6).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що сторони з липня 2007 року по червень 2017 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу, що спірний будинок купувався з метою проживання в ньому позивача і відповідачки, що підтвердив в суді і свідок ОСОБА_11, який був заявлений відповідачкою.

За цей період між сторонами склалися усталені відносини, що притаманні подружжю: вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство. За час спільного проживання ними було придбано житловий будинок та земельну ділянку , що розташовані по вул. Котовського , 38 в смт. Брусилів, які було придбано на грошові кошти, які отримала в кредит, відповідно до кредитного договору ОСОБА_3, і які під час спільного проживання погашались за спільні кошти, так як позивач та відповідач працювали, а в кінці 2009 року позивачем були продані належні йому земельні ділянки і на початку 2010 року кредит остаточно було повернуто банку.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_10, так як вони суперечать показам інших свідків, в тому числі і заявленого відповідачкою свідка ОСОБА_11, та наданим відповідачкою письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір у розмірі 3140гривень

На підставі ст.ст. 3,21,74 СК України, ст. 368 ЦК України та керуючись ст. ст. 12,13, 76,81, 95, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України та п.п. 15 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Встановити факт спільного проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з липня 2007 року по червень 2017 року.

Визнати житловий будинок № 38 по вул. Котовського в смт. Брусилів Житомирської області спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за кожним, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 38 по вул. Котовського в смт. Брусилів Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3140 ( три тисячі сто сорок ) гривень.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення, яке виготовлено 13.04.2018 року.

Суддя Л.І. Лівочка