Провадження 2-о/760/200/18
Справа 760/7922/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши заяву ОСОБА_3 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Так, у заяві не викладено обставин, зокрема, щодо неможливості встановлення факту недостовірності інформації іншим шляхом в позасудовому порядку, з посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки,тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, та навести докази його існування.

Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Проте, заявником не зазначено мети встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Крім того, як вбачається зі змісту заявлених вимог, заявник просить встановити факт недостовірної інформації, розміщеної на веб порталі antikor.com.ua за URL-адресами:

-ІНФОРМАЦІЯ_1;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 та повністю її спростувати.

Разом з тим, заявником не конкретизовано зміст вимог та яку саме інформацію він просить визнати недостовірною та не зазначено яким шляхом спростувати останню.

Також заявником не зазначено обгрунтувань щодо недостовірності вказаної інформації та чим це підтверджується.

Крім того, відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Пунктом 12 вищезазначеної постанови визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Таким чином, обов'язок встановлення власника веб-сайта покладений, перш за все, на особу заявника.

Разом з тим, заява не містить даних відносно ім'я (найменування) заінтересованої особи, її місце проживання (перебування) або місцезнаходження, та засоби зв'язку, якщо такі відомі.

Між тим, з поданих документів вбачається, що автором статті в мережі Інтернет вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а інформація була розміщена на веб -сторінці з зазначенням її конкретного посилання, яка дає можливість ідентифікувати особу, яка є автором статті та відповідно джерелом її розміщення та розповсюдження.

Враховуючи вищенаведені положення закону, заявнику необхідно обґрунтувати підстави звернення до суду в порядку окремого провадження та обраний, відповідно, спосіб захисту його прав.

До заяви (викладеної у новій редакції з усіма зазначеними судом усунутими недоліками) потрібно додати її копії та копії документів, що додаються до неї, у кількості відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Заявник звертаючись до суду за місцем свого проживання, зазначивши адресу: АДРЕСА_1, однак не зазначив посилань на докази в підтвердження проживання заявника за вказаною адресою.

Оскільки заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, то заявнику слід надати строк для усунення зазначених недоліків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи те, що заява ОСОБА_3 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування містить недоліки, без усунення яких справа не може бути призначена до розгляду, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків.

При таких обставинах, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 294,318 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, шляхом подання нової заяви з додатками відповідно до кількості сторін у справі, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя