Провадження № 2/752/2326/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 квітня 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря Мархотка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

12.11.2017 року позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати) з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 1 855,78 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що будинок АДРЕСА_1 знаходився на балансі та обслуговуванні у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». У квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_1, на ім'я якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1. Відповідач свій обов'язок по оплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території не виконує належним чином, внаслідок чого у останнього за період з 01.04.2016 року по 01.03.2017 року виникла заборгованість, що становить 1 833,60 грн., оскільки у добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом права, яке вважає порушеним.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.2017 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні 02.04.2018 року представники позивача позов підтримали, наполягали на його задоволенні, з викладених у позові підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на недоведеність пред'явленого розрахунку заборгованості та відсутність будь-яких доказів надання послуг.

Заслухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 1 частиною 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

З наданої позивачем копії довідки № 1814 від 04.03.2017 року щодо осіб, зареєстрованих у АДРЕСА_2, вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровано три особи: відповідач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 Зі змісту довідки також вбачається, що квартира є приватизованою, зареєстровані особи є співвласниками квартири, загальна площа квартири становить 76,4 кв.м., житлова - 52 кв.м. (а.с. 7).

Слід зазначити, що будь-яких документів щодо права власності на вказану квартиру та її власників, позивачем, відповідачем в розпорядження суду не надано та матеріали справи таких документів не містять.

Зі складеного позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається за період з 04.01.2016 року по 01.03.2017 року заборгованість становить 1833,60 грн. (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що з 2015 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», як балансоутримувач, приступило до виконання послуг з утримання будинків та прибудинкової території по житловому будинку АДРЕСА_1, на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року, розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.04.2015 року № 246, і здійснювало надання послуг до 01.03.2017 року, оскільки згідно наказу позивача від 29.02.2017 року № 40/05, припинило надання послуг за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 75.

Договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами спору не укладався. Разом з тим, слід зазначити, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки за п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підпунктом 1 пункту 30 Правил надання послуг - з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, і такий висновок узгоджується із вимогами закону та практикою Верховного Суду України (постанови від 10 жовтня 2012 року № 6-110 цс12 та від 30 жовтня 2013 року №6-59цс 13).

Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 518 від 15.09.2016 року, будинок АДРЕСА_1 з балансу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» передано на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ломоносова 75» (а.с. 16).

Матеріали цивільної справи містять копію акту № 6 приймання-передачі основних засобів - багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, з балансу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» передано на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ломоносова 75», який містить підписи погодження директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», затвердження голови Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, та голови ОСББ «Ломоносова 75», однак встановити дату підписання вказаного акту не є можливим, оскільки у відповідних частинах акту дата його складення та підписання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією відсутня (а.с. 12-15).

Заборгованість, пред'явлена до стягнення позивачем з відповідача, складається із плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати) за період з 04.01.2016 року по 01.03.2017 року.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України жильці зобов'язані своєчасно проводити оплату експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

Як вбачається зі змісту ст. 67, 151 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов'язані забезпечувати її схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2015 року № 442, затверджено структуру тарифу за 1 кв.м. загальної площі квартири за місяць щодо будинку АДРЕСА_1, згідно якого до структури тарифу входять наступні послуги:

-прибирання прибудинкової території;

-прибирання сходових кліток;

-вивезення побутових відходів;

-технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації;

-дератизація;

-дезінсекція;

-поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення.

В обґрунтування обставин надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, а саме - надання послуг, включених до затвердженої структури тарифу, наведеної вище, позивачем надано в розпорядження суду наступні письмові докази:

-копію договору № 427 про закупівлі послуг від 11.01.2016 року, згідно умов якого ТОВ «Укрбіоекологія» взяло на себе зобов'язання надавати позивачу послуги по очищуванню, дератизації та дезінсекції. Строк дії вказаного договору з 11.01.2016 року по 31.12.2016 року (а.с. 43-51);

-копію договору № 10 про надання послуг з вивезення побутових відходів від 25.01.2016 року, згідно умов якого Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» взяло на себе зобов'язання надавати позивачу послуги з вивезення побутових відходів (а.с. 52-59);

-копію додаткової угоди до договору від 02.01.2013 року на утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, що перебуває у комунальній власності, від 28.05.2015 року, згідно умов якої ТОВ «Квартет ЛТД» взяло на себе зобов'язання здійснювати заходи щодо експлуатації, обслуговування, поточного ремонту житлових і нежитлових будівель, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації, технічне обслуговування внутрішньо будинкових електромереж, забезпечення належного санітарного стану прибудинкових територій, сходових клітин.

За змістом положень ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операції, а так само за збереження таких документів, законом покладено на власника підприємства або уповноваженого ним органу.

Суд зазначає, що жодних доказів. які б свідчили про фактичне виконання вказаних договорів, тобто, про фактичне надання зазначених у таких договорах послуг мешканцям будинку АДРЕСА_1, зокрема, актів приймання-передачі робіт, інших документів, які б свідчили про фактичне виконання та фактичне надання послуг щодо прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів; технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації; дератизації; дезінсекції; проведення поточного ремонту конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, в розпорядження суду позивачем не надано, матеріали справи таких письмових доказів не містять, а факт їх надання саме позивачем категорично заперечується відповідачем з посиланням на надання таких послуг ОСББ «Ломоносова 75».

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За вказаних обставин, суд надходить до висновку про те, що позивачем в ході розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами, обставин, на які позивач посилається у поданому позові.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 360 Цивільного кодексу України, визначає порядок утримання майна, що є у спільній частковій власності, передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

У відповідності до статті 541 цього Кодексу солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1, разом з тим, матеріали цивільної справи містять надану позивачем довідку № 1814 від 04.03.2017 року, з якої вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровано три особи: відповідач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 квартира є приватизованою, а зареєстровані особи є співвласниками квартири.

У даному конкретному випадку, суд, враховуючи відсутність підстав, передбачених ч. 7 ст. 81 ЦПК України, не може збирати докази з власної ініціативи, а письмові докази щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 та її власників, сторонами спору у відповідності до положень ч. 5 ст. 81 та ч. 1 ст. 83 ЦПК України, в розпорядження суду не надано.

Враховуючи у сукупності зазначені вище обставини, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 17.04.2018 року.

Суддя