_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3682/18
Провадження № 6/520/167/18
УХВАЛА

12.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 подання начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2018 року до Київського районного суду міста ОСОБА_1 надійшло подання Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 30.03.2018 року прийнято вказане подання до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно зі ст. 438 ЦПК України, суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуюче вищевикладене, що державний виконавець та сторони виконавчого провадження не з'явились у судове засідання без повідомлення суду про причини неявки, судом здійснювались усі можливі заходи для повідомлення державного виконавця та сторін виконавчого провадження, а також, з метою дотримання строків розгляду справи, Київським районним судом м. Одеси було ухвалено провести розгляд вказаного подання за відсутності сторін виконавчого провадження та державного виконавця.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З наданих до суду документів судом встановлено, що 10 серпня 2016 року Приморським районним судом міста ОСОБА_1 видано виконавчий лист №522/3332/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1032 гривні щомісячно, починаючи з 26 лютого 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19 лютого 2027 року.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження 53339109.

Відповідно до виконавчого листа №522/3332/14-ц, виданого 10 серпня 2016 року Приморським районним судом міста ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2 мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Глінки, 3.

З наданих до суду документів, вбачається, що 13 березня 2018 року державним виконавцем винесено вимогу на імя ОСОБА_2 з повідомленням про зобовязання зявитись до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області 21 березня 2018 року о 11 годині 00 хвилин.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було здійснено вихід за місцем мешкання боржника ОСОБА_2, за адресою: м. Одеса, вул. Глінки, 3, та встановлено, що останній за вказаною адресою не мешкає, зі слів сусідів державного виконавця було повідомлено, що у вказаному будинку мешкає інша сімя, що підтверджується актом державного виконавця від 13.03.2018 року, складеним за наслідком вказаного виходу.

Державним виконавцем в рамках вказаного виконавчого провадження були здійснені дії щодо перевірки зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановлено, що останній з 22 лютого 2004 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б/н, що підтверджується довідкою з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.

У звязку з чим, 15 березня 2018 року державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області було направлено доручення за вих. №В-2/6384 до Саратського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області, яким доручено вказаному відділу державної виконавчої служби здійснити перевірку фактичного місця проживання та майнового стану боржника ОСОБА_2 за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Успенівка, вул. Мічуріна, б/н.

На виконання вказаного доручення, державним виконавцем Саратського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області 20 березня 2018 року було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника ОСОБА_2 та встановлено, що останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, однак не мешкає. Також за виходом встановлено, що майно, яке належить боржнику та підлягає опису і конфіскації не виявлено, що підтверджується відповідним актом від 20 березня 2018 року, складеним за наслідком виходу.

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області за №434 від 20 березня 2018 року підтверджено, що ОСОБА_2, зареєстрований на території Успенівської сільської ради за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Успенівка, вул. Мічуріна, 23, однак не мешкає.

Судом також встановлено, що під час виконавчого провадження, державним виконавцем були проведені виконавчі дії, щодо розшуку рухомого майна боржника, однак встановлено, що: відповідно до довідок Пенсійного фонду України за №103534592 та № від 13.03.2018 року ОСОБА_2 пенсію не отримує, відомості про працю за трудовим та цивільно-правовими договорами відсутня; відповідно до відповідей з Державної фіскальної служби України № та №37406721 від 13.03.2018 року платник податків з податковим номером, який був виданий на імя ОСОБА_2 та серією паспорта громадянина України виданого на імя ОСОБА_2 в органах ДПС не перебуває, інформація стосовно ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платника податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; відповідно до відповіді Територіального регіонального сервісного центру №5141 МВС України в Одеській області, за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані; відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за №116826843 від 13 березня 2018 року інформація про зареєстроване право власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно відсутня.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 25 березня 2014 року по справі №522/3332/14-ц не виконується, у звязку з чим станом на 01 березня 2018 року заборгованість у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по сплаті аліментів становить в сумі 49609 гривень 71 копійка, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 13.03.2018 року, складеним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області в рамках виконавчого провадження 53339109.

На підставі вищевикладеного, з наданих до суду документів, вбачається, що ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрованого місця проживання не мешкає, іншої відомої адреси мешкання встановити не вбачається можливим, рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 25 березня 2014 року по справі №522/3332/14-ц не виконується.

Згідно з ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.5 ч. 5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження», боржник зобовязаний: своєчасно зявлятися на вимогу виконавця.

Частиною 4 статті 18 Закону передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

У відповідності до ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Крім того, судом враховується, що пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду

Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод Європейського суду з прав людини як джерела права.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1).

Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обовязкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обовязковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як субєктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

Отже, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що: за адресою зареєстрованого місця проживання боржник не мешкає; на даний час місце проживання, перебування (знаходження) боржника або місце його роботи не відомі; з урахуванням того, що державним виконавцем здійснені дії щодо виявлення майна боржника, місця роботи, отриманих доходів, відомості про що відсутні; виконавчий лист №522/3332/14-ц, виданий 10 серпня 2016року Приморським районним судом міста ОСОБА_1 для примусового виконання рішення суду на цей час боржником не виконується; зважаючи на те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК України визначені ознаки обов'язковості судових рішень, а також те, що виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що подання державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області підлягає задоволенню та є необхідність оголосити розшук боржника ОСОБА_2, направивши ухвалу суду для організації її виконання до ОСОБА_1 управління національної поліції України в Одеській області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, ч.1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Оголосити розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Копію ухвали, після набрання законної сили, для організації її виконання щодо проведення розшуку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, направити до ОСОБА_1 управління національної поліції в Одеській області, і при встановленні його місця перебування (проживання) повідомити перший Київський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.