Справа № 303/7153/17
ряд. стат. звіту - 4
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

05 квітня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Мукачівська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту та визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа: Мукачівська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту та визнання недійсним договору дарування.

Позовні вимоги мотивують тим, що 22 березня 1999 року за реєстровим номером ІІ-867, Мукачівською державною нотаріальною конторою було посвідчено заповіт від ОСОБА_4 на належне йому майно. Заповіт посвідчений із заповідальним відказом. Так, заповідач ОСОБА_4 заповів своє майно дружині ОСОБА_5, а у випадку її смерті - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. На час відкриття спадщини, позивач була малолітньою і фактично продовжувала із своєю родиною користуватися спадковою квартирою у АДРЕСА_1. Як визначено заповітом, спадщину прийняла ОСОБА_5, яка померла. Звернувшись із заявою 14 листопада 2017 року про прийняття спадщини до Мукачівської державної нотаріальної контори, було повідомлено, що позивач не може спадкувати майно, оскільки вона є підпризначеним спадкоємцем і право на спадкування не має. Однак, вважають, що державним нотаріусом невірно розтлумачений заповіт, яким ОСОБА_2 є спадкоємцем за вимогами статті 538 Цивільного кодексу Української РСР. Також, звертає увагу на те, що відповідно до інформаційної довідки №107262208 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_5, подарувала 06 жовтня 2011 року, належну їй квартиру своїй доньці ОСОБА_3. Тому на підставі вищенаведеного ОСОБА_1 звертається до суду та просить витлумачити заповіт ОСОБА_7 від 22 березня 1999 року, посвідчено Мукачівською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером ІІ-867 наступним чином: ОСОБА_4, заповів усе своє майно дружині ОСОБА_5, із заповідальним відказом, у порядку визначеному статтею 538 Цивільного кодексу Української РСР, яким після смерті ОСОБА_5 належне йому ОСОБА_4 майно переходить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати недійсним та скасувати договір дарування, посвідчений Мукачівською ДНК, 06 жовтня 2011 року, реєстр №2-1002, яким ОСОБА_5 подарувала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_8.

Позивач - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, через опублікування у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua, відзив на позов не подала.

Третя особа - представник Мукачівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, в судове засідання не з'явився, від державного нотаріуса ОСОБА_9 надійшов лист про розгляд справи у відсутності представника, задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду.

-2-

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії Заповіту посвідченого 22 березня 1999 року державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Ковач Н.О., зареєстрованого в реєстрі №ІІ-867, ОСОБА_4 зробив заповітне розпорядження: "Усе моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право, заповідаю дружині - ОСОБА_5, а у випадку її смерті - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 26 липня 2007 року, між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 - зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №326. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - "ОСОБА_2" (а.с.11).

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 20 жовтня 2000 року державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Ковач Н.О. та зареєстрованого в реєстрі № ІІ-322-7, Спадкоємцем в заповіті майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є його дружина ОСОБА_5. Спадкове майно на майно: частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до копії Договору дарування квартири посвідченого 06 жовтня 2011 року державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Олегаш В.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1003, ОСОБА_5 передала у безоплатну власність ОСОБА_3 квартиру за АДРЕСА_1 (а.с.13).

З копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 03 вересня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.15).

23 листопада 2017 року державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_9 надано Лист за №410/02-14, про те, що в провадженні нотаріальної контори відкрита спадкова справа №404/2000 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видати ОСОБА_2 не можуть, оскільки на день смерті спадкодавця була жива його дружина ОСОБА_5, вказана спадкоємцем в заповіті, яка прийняла спадщину фактично, тому що була зареєстрована і проживала разом із спадкодавцем. На підставі заповіту на все майно, посвідченого 22 березня 1999 року Мукачівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-867, поданих правовстановлюючих документів на спадкове майно, документів, що підтверджують родинний зв'язок із спадкодавцем, дружина спадкодавця ОСОБА_5 оформила свої спадкові права і отримала 20 жовтня 2000 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? (одну другу) частину квартири, на земельну ділянку та грошове заощадження відповідно за реєстровими №ІІ-3227, №ІІ-3228, № ІІ-3229. Також в листі зазначається, що ОСОБА_2 мала б право спадкувати після смерті дідуся ОСОБА_4, як підпризначений спадкоємець, лише у разі смерті ОСОБА_5 до відкриття спадщини (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року) або прийняття нею спадщини, відмови від прийняття спадщини чи усунення її від права на спадкування (а.с.17).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 107262208 від 12 грудня 2017 року вбачається, що власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є - ОСОБА_3 (а.с.18).

З копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть наданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за № 6 від 28 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Правовідносини регулюються цивільним кодексом України.

Тлумачення заповіту - це з'ясування змісту заповіту як дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача.

Відповідно до частини 1 статті 538 Цивільного кодексу Української РСР, заповідач вправі покласти на спадкоємця за заповітом виконання будь-якого зобов'язання (заповідальний відказ) на користь однієї або кількох осіб (відказоодержувачів), які набувають права вимагати його виконання. Відказоодержувачами можуть бути особи як ті, що входять, так і ті, що не входять до числа спадкоємців за законом.

-3-

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 вказаного Кодексу). Відповідно до частини 2 статті 1236 Цивільного кодексу України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

У відповідності зі статтею 1256 Цивільного кодексу України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, та 3 статті 213 Цивільного кодексу України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

У відповідності до частини 4 статті 213 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи те, що складаючи 22 березня 1999 року Заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Ковач Н.О. та зареєстрований в реєстрі №ІІ-867, ОСОБА_4 зробив заповітне розпорядження і чітко зазначив і виразив своє бажання, щодо кола осіб, які повинні бути спадкоємцями його майна - це ОСОБА_5, та у разі смерті дружини ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про тлумачення заповіту та визнання недійсним договору дарування - підлягає задоволенню.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 200, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, ст.ст.213, ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про тлумачення заповіту та визнання недійсним договору дарування - задоволити.

Витлумачити заповіт ОСОБА_7 від 22 березня 1999 року, посвідчено Мукачівською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером ІІ-867 наступним чином: ОСОБА_4, заповів усе своє майно дружині ОСОБА_5, із заповідальним відказом, у порядку визначеному статтею 538 Цивільного кодексу Української РСР, яким після смерті ОСОБА_5, належне ОСОБА_4 майно, переходить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати недійсним та скасувати договір дарування, посвідчений Мукачівською ДНК, 06 жовтня 2011 року, реєстр №2-1002, яким ОСОБА_5 подарувала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_8.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його складення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак