Провадження № 2/389/825/17
У Х В А Л А

20 квітня 2018 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.,

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 07.09.2017 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Дмитрівська, 70 в місті Знам'янка Кіровоградської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 13 січня 2007 року. При цьому, вказав, що його бабуся ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 з 10.12.1971 року. Під час шлюбу останніми був придбаний будинок за № 70 по вул. Дмитрівській у м. Знам'янка, а відтак такий будинок є їхньою спільною сумісною власністю.

В подальшому, 10.08.2001 року ОСОБА_6 померла, а її спадщину, яка складалась з 1/2 частини вказаного будинку, прийняв її син ОСОБА_5 13 січня 2007 року помер і ОСОБА_5, після смерті якого він, тобто позивач, прийняв спадщину у встановленому законом порядку, являючись сином останнього. Таким чином позивач вважає, що успадкував частину вказаного вище житлового будинку, яка належала ОСОБА_6 і яку після її смерті успадкував її син, а його батько ОСОБА_5

Позивач та його представник в судовому заіданні подали заяву про збільшення позовних вимог шляхом доповнення своїх вимог наступними: про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на імя відповідачів на спірний житловий будинок. Збільшуючи позовні вимоги таким чином, позивач та його представник посилались на те, що на час звернення до суду із даним позовом, позивачу не було відомо про те, що відповідачі на спірний будинок вже оформили право на спадщину.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти прийняття заяви про збільшення позовних вимог, її представник заперечень щодо прийняття вказаної заяви до розгляду не висловив.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились. ОСОБА_3 при цьому надала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, причини неявки в судове засідання ОСОБА_4 не відомі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким відповідно внесені зміни і до ЦПК України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження у даній справі відкрито до набрання чинності вищевказаним Законом. Підготовче провадження у справі не здійснювалось.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України (в нині діючій редакції) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Слід відзначити, що розгляд справи по суті за правилами ЦПК України (в редакції на час звернення позивача до суду із даним позовом) не розпочато. Водночас, в редакції ЦПК на час звернення позивача до суду із даним позовом позивач мав право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду справи по суті змінити підставу або предмет позову.

Згідно зі ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Таким чином на думку суду позивач не позбавлений права збільшити або зменшити розмір заявлених ним позовних вимог, і наразі, враховуючи, що розгляд справи по суті не розпочато змінити підставу або предмет позову.

В ході розгляду даної справи судом з'ясовано, що спірний будинок був придбаний ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу 18.07.1977 року, тобто під час його перебування з ОСОБА_6 у шлюбі, зареєстрованому 10.12.1971 року.

В свою чергу, ОСОБА_6 померла 10.08.2001 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв її син ОСОБА_5, подавши у встановлений законом строк до нотаріальної контори відповідну заяву, а також її чоловік ОСОБА_7 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Разом з цим, судом з'ясовано, що за життя ОСОБА_6 18.01.1978 року був складений заповіт, за яким вона заповіла все своє майно дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_5, яка згодом змінила прізвище на ОСОБА_4.

Судом також з'ясовано, що 17 червня 1996 року ОСОБА_9 померла. Після смерті останньої також відкрилась спадщина, яку прийняла її мати та в інтересах неповнолітньої доньки померлої ОСОБА_4 - її батько ОСОБА_10

Відомостей про прийняття спадщини ОСОБА_6 її онукою ОСОБА_4 у суду на даний час немає, але враховуючи широкий спектр дій, які можуть засвідчувати факт вступу в управління чи володіння спадковим майном за правилами ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, а також те, що прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, ч. 2 ст. 1268 ЦК України), ОСОБА_4 ухвалою суду від 28.03.2018 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Судом з'ясовано, що 13 січня 2007 року помер син ОСОБА_6 - ОСОБА_5, після смерті якого позивач, прийняв спадщину у встановленому законом порядку, являючись сином останнього.

У судовому засіданні також зясовано, що 31 січня 2017 року помер ОСОБА_7 Спадщину після його смерті прийняли його доньки відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу ОСОБА_8 13.10.2017 року останнім видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі яких кожною з них окремо набуто в порядку спадкування по ? частині спірного будинку. Свідоцтва про право на спадщину видано за часом пізніше ніж було відкрито провадження у даній справі.

Суд має відзначити, що предмет позову являє собою матеріальний зміст позовних вимог позивача, і його зміна може проявлятися в зміні способу захисту порушеного права позивача, яке може мати дві форми: кількісну і якісну. Якісна зміна предмета позову - це заміна одного способу захисту іншим, а кількісна зміна предмета позову - це його уточнення шляхом збільшення (зменшення) способів захисту права чи збільшення (зменшення) розміру позовних вимог (матеріального об'єкта позовних вимог) у межах одного і того ж способу захисту. Зменшення або збільшення розміру позовних вимог не можна розглядати як зміну предмета позову. Це право позивача, що дозволяє йому уточнити розмір позовних вимог. Зміна (збільшення або зменшення) позовних вимог повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Зміна підстави позову можлива у такі способи:

1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими;

2) доповнення фактичних чи правових підстав новими;

3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити свої інтереси.

Зміна предмету позову можлива у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред'явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Отже, заслухавши клопотання представника позивача, думку позивача, відповідача ОСОБА_2 та її представника, суд вважає за необхідне прийняти до провадження заяву про збільшення позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмету позову шляхом доповнення його новими вимогами, оскільки вимоги щодо визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що видані на імя відповідачів в частині розміру їх частки на спадкове майно, безпосередньо повязані із первісними вимогами позивача підставою виникнення та наявними доказами, фактично є похідними від них, відповідні обставини стали відомі позивачу після відкриття провадження у справі, а відтак спільний розгляд всіх заявлених позивачем вимог є доцільним.

Разом з цим, відповідачем ОСОБА_11 у судовому засіданні було заявлено клопотання про залучення до участі у справі приватного нотаріуса Знам'янського міського нотаріального округу ОСОБА_8

Заслухавши думку решти присутніх учасників процесу, на підставі положень статті 53 ЦПК України, суд, приймаючи до розгляду позовні вимоги у новій редакції, вважає, що до участі у даній справі належить залучити приватного нотаріуса Знамянського міського нотаріального округу ОСОБА_8, якою видано оспорювані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя відповідачів, оскільки рішення у справі може вплинути на її права/обовязки та стати підставою для можливого подальшого оскарження нотаріальних дій.

Стосовно визначення статусу нотаріуса у цивільних процесуальних правовідносинах, то відповідно до частини другої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів (як державних, так і приватних) покладається вчинення нотаріальних дій, якими, зокрема, є видача свідоцтва про право на спадщину. Необхідність участі у цивільному процесі нотаріуса фактично ґрунтується на виконанні покладених на неї законом повноважень щодо відповідного юридичного оформлення правовідносин безпосередніх їх учасників і реєстрації тих правових наслідків, що мають місце в результаті реалізації сторонами їхніх цивільних прав та обовязків.

При цьому, залучення третьої особи на даному етапі розгляду справи на думку суду є допустимим, враховуючи положення ЦПК в редакції на час звернення позивача до суду з даним позовом, що не передбачала обмежень для подібних процесуальних рішень, а також в нині діючій редакції з огляду на положення ст. 22 Конституці України, ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України щодо не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Керуючись ст.ст. 49, 53, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_1.

Залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Знамянського міського нотаріального округу ОСОБА_8, розяснивши, що вона має процесуальні права і обовязки, встановлені ст. 43 ЦПК України, а також те, що вона має право подати пояснення щодо позову, виклавши свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову та додати відповідні докази, у 7-денний строк з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12