16 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Панченко О.М.
за участі секретаря судових засідань - Табачука Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,-
Позивач звернувся до відповідача з позовом про відшкодування шкоди у зв′язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 31.10.2015 року о 23 год. 30 хв. по вул. Мясоїдівська, 2 в м. Одеса сталася ДТП за участі автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія - відповідача у справі ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року відповідача у справі визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння ДТП відповідач у справі не мала чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, що на праві власності належав ОСОБА_4, цивільно -правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «Галицька» на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4838630 терміном дії від 21.08.2015 року по 20.08.2016 року. Матеріальні збитки, завдані вказаному вище транспортному засобу внаслідок ДТП складають 4 111.01 грн. Відповідно до платіжних доручень від 05.10.2016 року та 05.02.2016 року позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування на вказану вище суму, а також 243.80 грн. та 300.00 грн. за послуги аварійного комісара.
Після виплати страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до винуватця ДТП, тому і вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідача на користь МТСБУ грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 4 654. 81 грн.
В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заявленого позову в повному обсязі та просив суд про його задоволення. В останнє судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. В матеріалах цивільної справи міститься письмова заява в якій представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з»явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за її відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів, проти чого не заперечував представник позивача у справі.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2015 року о 23 год. 30 хв. по вул. Мясоїдівська, 2 в м. Одеса сталася ДТП за участі автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія - відповідача у справі ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року відповідача у справі визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На дату скоєння ДТП відповідач у справі не мала чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідача на момент скоєння ДТП був страховий поліс №АІ/4446938 терміном дії з 06.03.2015 року по 05.03.2016 року, який є недійсним, оскільки страхова компанія «СК Україна» з 01.07.2015 року позбавлена права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ, що підтверджується довідкою з централізованої бази даних МТСБУ.
В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, що на праві власності належав ОСОБА_4, цивільно -правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «Галицька» на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4838630 терміном дії від 21.08.2015 року по 20.08.2016 року. Матеріальні збитки, завдані вказаному вище транспортному засобу внаслідок ДТП складають 4 111.01 грн. Відповідно до платіжних доручень від 05.10.2016 року та 05.02.2016 року позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування на вказану вище суму, а також 243.80 грн. та 300.00 грн. за послуги аварійного комісара.
В зв»язку з тим, що постанова суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за скоєння ДТП набрала законної сили, на підставі рішення суду потерпілому була відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_2 в розмірі понесених витрат , що складає 4 654.81 грн. (4 111.01+243.80+300.00).
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов′язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов′язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).
Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз»яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля.
Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Враховуючи все вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та можливість його задоволення.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 600.00 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 141, 280 ЦПК України, ст.ст. 993, 1188,1191 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя