Справа №560/440/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 квітня 2018 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Рівненської області про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради Рівненської області та просить:

- стягнути з відповідача заподіяну йому матеріальну шкоду у розмірі 169739,12 грн.;

- стягнути з відповідача на його користь 458700 грн. матеріальної шкоди у формі упущеної вигоди;

- стягнути з відповідача на його користь вартість проведених експертних досліджень у сумі 1400 грн.;

- стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п.2); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини ( п.5); відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися (п.6); відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви (п.8); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи (п.9); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10).

Подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом ( ч.2 ст.1187 ЦК України).

Однак, позивач, звертаючись з матеріально-правовою вимогою до ОСОБА_2 міської ради не зазначає та не надає доказів на підтвердження відповідної правової підстави володіння відповідачем транспортним засобом, яким було завдано шкоду.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі по тексту - ОСОБА_3).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст.6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Як передбачено ст.1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене та зважаючи на наявність обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивачем не додано доказів звернення до страховика для отримання страхового відшкодування.

Крім того, у відповідності до ч.4 ст.175 ЦПК України у позовній заяві також мають бути зазначені підстави звільнення позивача від сплати судового збору у разі, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивач дану вимогу не виконав, зважаючи на те, що документ, який підтверджує сплату судового збору до позовної заяви не доданий.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, у разі ненадання документів, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору та не зазначення таких підстав, останньому слід додати документ, що підтверджує таку сплату відповідно до встановлених Законом України "Про судовий збір" ставок.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік", у ст.7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2018 року - 1762 грн.

Відтак позивачу, у разі усунення недоліку щодо визначення відповідного способу захисту, необхідно буде сплатити суму судового збору у розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір" та надати суду документ, що підтверджує його сплату, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України.

Крім того, при подачі позовної заяви до суду, позивачем не в повному обсязі дотримано вимоги ст.95 ЦПК України, а саме: долучені до позовної заяви письмові докази не засвідчені належним чином.

Згідно ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки.

За таких обставин, в силу ч.1 ст.185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п'ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з доданням документів, які будуть підтверджувати усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Рівненської області про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків п'ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова ОСОБА_2

районного суду: ОСОБА_3