Справа № 136/197/18
провадження № 2/136/238/18
РІШЕННЯ

іменем України

"10" квітня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що 09.12.2013 Липовецьким районним судом Вінницької області було видано судовий наказ, відповідно до якого з ОСОБА_3 присуджено до стягнення аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Після ухвалення судового рішення законодавцем було внесено зміни до діючого законодавства в частині мінімального розміру аліментів на одну дитину, що становить не менш 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Ураховуючи те, що аліменти, які присуджені із відповідача є значно нижчими ніж визначені законодавцем, а в добровільному порядку відповідач у більшому розмірі не сплачує, тому позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на утримання їх спільних дітей визначених за судовим рішенням, - з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, також просить суд вирішити питання судових витрат.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у заявленому обсязі, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Позивач у підготовче судове засідання не з'явилась, однак в позовній заяві вказала, що позовні вимоги підтримує у заявленому обсязі, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 09.12.2013 Липовецьким районним судом Вінницької області було видано судовий наказ у цивільній справі №136/2528/13-ц, відповідно до якого з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вказане судове рішення набрало чинності 27.12.2013.

Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 03.12.2013 встановлено, що після розірвання шлюбу позивачеві відновлено її дошлюбне прізвище "Панасюк" (а.с.8).

Позивач звернулась до суду із даним позовом про зміну розміру аліментів визначених за вищевказаним судовим рішенням, вказуючи на зміни законодавства в частині мінімального розміру аліментів, які були прийняті після видачі судового наказу.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Правилами ст.181 СК України, передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Із аналізу норм ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Такі висновки зробив і Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року N 143цс13.

17.05.2017 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, яким визначено, що мінімальний розмір аліментів на дитину, не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Судом встановлено, що присуджений до стягнення за судовим наказом розмір аліментів на утримання дітей сторін із відповідача є значно нижчим від 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку законодавцем, отож, суд вважає, що є усі правові підстави для зміни розміру аліментів визначених за судовим рішенням.

З урахуванням встановлених судом обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, обставин, передбачених ст.182 СК України, рівного обовязку батьків надавати матеріальну допомогу по відношенню щодо своєї дитини, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання їх спільних із позивачем дітей у частці від його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину.

При цьому, згідно поданої до суду заяви, у якій відповідач позов визнав та погодився із таким розміром аліментів, суд вважає, що він реально зможе виконати взяті на себе зобовязання.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову та виносить рішення про його задоволення.

Розмір аліментів у новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили (абз.4 п.23 постанови ПВСУ №3 від 15.05.2006).

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Приймаючи до уваги те, що при предявленні позову позивач була звільнена від сплати судового збору, який становить 704, 80 грн., суд вважає, що їх слід стягнути з відповідача в дохід держави, а також позивачем надано письмові докази в підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких є співмірним із складністю справи та виконаної роботи, тому такі витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 13,141, 197, 200, 259, 263, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, поштовий індекс 23320; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про зміну розміру аліментів, - задовольнити у повному обсязі.

Змінити розмір аліментів визначених судовим наказом виданим 09.12.2013 Липовецьким районним судом Вінницької області, за яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги в сумі 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. 80 коп.) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко