Постанова

Іменем України

12 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 753/9858/17-ц

провадження № 61-6566св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Київський міський центр зайнятості;

представник позивача - ОСОБА_4;

відповідач - ОСОБА_5;

представник відповідача - ОСОБА_6;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на рішення Дарницького районного суду м. Києва у складі судді Кириченко Н. О. від 12 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Прокопчук Н. О., Шкоріної О. І., від 29 листопада 2017 року

ВСТАНОВИВ :

У травні 2017 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 18 травня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Дарницького районного центру зайнятості м. Києва за сприянням у працевлаштуванні і цього ж дня подав заяву про надання йому статусу безробітного. Наказами Київського центру зайнятості від 20 травня 2016 року і від 25 травня 2016 року йому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. У подальшому за результатами обміну інформації з Пенсійним фондом України було виявлено, що ОСОБА_5, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості у статусі безробітного, з 02 жовтня 2016 року по 19 листопада 2016 року знаходився у трудових відносинах з товариством з додатковою відповідальністю «Агенство Союздрук» (далі - ТДВ «Агенство Союздрук») та отримував дохід у загальному розмірі 4 206, 86 грн, про що 10 січня 2017 року було складено акт розслідування. Наказом Дарницького районного центру зайнятості м. Києва від 24 січня 2017 року було прийнято рішення про повернення ОСОБА_5 отриманих ним коштів по безробіттю у розмірі 6 152, 51 грн, про що його було повідомлено листом від 25 січня 2017 року, проте кошти повернуто не було.

У зв'язку з наведеним Київський міський центр зайнятості просив суд у рахунок повернення отриманої допомоги по безробіттю стягнути з ОСОБА_5 6 152, 51 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року позов Київського міського центру зайнятості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Київського міського центру зайнятості в рахунок повернення отриманої допомоги по безробіттю 6 152, 51 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_5, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості у статусі безробітного, приховав той факт, що з 02 жовтня 2016 року по 19 листопада 2016 року знаходився у трудових відносинах з ТДВ «Агенство Союздрук» та отримував дохід, що є підставою для стягнення з нього виплаченої за вищевказаний період допомоги по безробіттю.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року залишено без змін.

Погоджуючись із рішенням районного суду, апеляційний суд виходив із того, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач мав трудові відносини, отримував дохід (винагороду) від роботодавця, а тому не мав права отримувати передбачені законом соціальні послуги та матеріальне забезпечення на випадок безробіття за цей період часу.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неповно з'ясували обставини справи, не дослідили доводів відповідача про те, що він заяв про прийняття на роботу, звільнення з роботи та трудового договору не підписував й відповідно у трудових відносинах з ТДВ «Агенство Союздрук» не перебував. Крім того, суди проігнорували його клопотання про витребування у товариства вищевказаних документів щодо прийняття, звільнення його з роботи та відмовили у проведенні судово-почеркознавчої експертизи для спростування його трудових відносин під час перебування на обліку у центрі зайнятості.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно положень частини другої, третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Задовольняючи позов Київського міського центру зайнятості, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що ОСОБА_5, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, у порушення вищевказаних вимог закону не подав своєчасно відомості про його трудові відносини з ТДВ «Агенство Союздрук» у період з 02 жовтня 2016 року по 19 листопада 2016 року, що є підставою для стягнення з нього виплаченої за вищевказаний період допомоги по безробіттю.

Доводи касаційної скарги про те, що суди проігнорували клопотання відповідача про витребування у ТДВ «Агенство Союздрук» документів про прийняття, звільнення його з робити та відмовили проведенні судово-почеркознавчої експертизи для спростування доказів його трудових відносин не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не спростовані надані позивачем безспірні, допустимі та належні докази. Так, актом № 5 від 10 січня 2017 року, складеного Дарницьким районним центром зайнятості м. Києва за участі керівника ТДВ «Агенство Союздрук» та начальника відділу кадрів ТДВ «Агенство Союздрук», встановлено, що ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з цим товариством з 02 жовтня 2016 року за сумісництвом на період відсутності основного працівника, по 19 листопада 2016 року, також додано наказ № 363/к від 29 вересня 2016 року про прийняття на роботу та № 458/к від 18 листопада 2016 року про звільнення з роботи (а. с. 12-14).

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а фактично направлені на переоцінку доказів, що знаходиться, як поза межами повноважень суду касаційної інстанції, так і поза межами предмета цього позову.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк