Справа № 180/281/18
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Нанічкіної Н.М.
з секретарем судового засідання - Ганоченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
У лютому 2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Позов обґрунтовано тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка з моменту фактичної реєстрації в 2008 році і по теперішній час в квартирі не проживає. Місцезнаходження ОСОБА_2 їй невідоме, ніяких стосунків не підтримують довгі роки. Формальна реєстрація відповідача в належній їй, ОСОБА_1, жилплощі позбавляє її прав, як власника житла, розпоряджатися квартирою на власний розсуд.
Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.
Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не надав.
У зв'язку з неявкою до суду відповідача, ухвалою від 11 квітня 2018 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 - на підставі договору дарування квартири від 16 липня 2015 року (а.с.9-11).
Згідно копії домової книги за вказаною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2, 1971 року народження (а.с.7).
Згідно довідки голови правління ОСББ «Фокіна 2» Пугачова В.Б. від 26 січня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані дві особи - ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2 (а.с.8)
Того ж дня головою правління ОСББ «Фокіна 2» Пугачовим В.Б. в присутності мешканців будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складено акт про те, що ОСОБА_2, 1971 року народження, не проживає в квартирі АДРЕСА_1 більше 4-х років (а.с.12).
За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач, хоча і зареєстрована в квартирі, однак не проживає в ній більше чотирьох років. Факт реєстрації в квартирі відповідача, яка в ньому не проживає, комунальні послуги не сплачує, тягар утримання майна не несе, порушує права позивача як власника.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 280-282, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП невідомий, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.01.2007 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області 17.11.1998 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2) витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна