Справа № 462/19/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - Гедз Б.М.

при секретарі - Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 04.10.2013р. у розмірі 46649, 67 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.10.2013р. між ПАТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0, за умовами якого надано кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 35000 грн. з процентною ставкою 0,01 % річних та з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.10.2016 року. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, однак, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконав, припинив вносити платежі по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами і станом на 18.12.2014 року в нього утворилась заборгованість у розмірі 46649,67грн., з яких 35595,51 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 380,64 грн. - заборгованість по відсотках та 10673,52 грн. заборгованість по комісії. Крім того, 18.12.2014 року ПАТ «УКРСИББАНК» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №15, за умовами якого ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ПАТ «УКРСИББАНК», в тому числі і до ОСОБА_2 Відповідачу було скеровано повідомлення про зміну кредитора та залишок заборгованості, проте заборгованість не погашено.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Судом встановлено, що 04.10.2013 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0, за умовами якого відповідач отримав в банку кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 35000 грн. з процентною ставкою 0,01 % річних та з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.10.2016 року.

Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості, що ОСОБА_2 порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, станом на 18.12.2014 року в нього утворилась заборгованість перед ПАТ «УКРСИББАНК» у розмірі 46649, 67 грн., з яких: 35595,51 грн. - заборгованість за основним боргом, 380,64 грн. - заборгованість за відсотками та 10673,52 грн. заборгованість за комісією (а.с. 25).

Крім того, 18.12.2014 року ПАТ «УКРСИББАНК» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №15, за умовами якого ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ПАТ «УКРСИББАНК», в тому числі і до ОСОБА_2 (а.с. 15-22, 25).

20.12.2017 року відповідачу ОСОБА_2 скеровано вимогу про погашення кредитної заборгованості та повідомлено про зміну кредитора, проте вимога залишена без задоволення.

Враховуючи викладене і беручи до уваги, що ОСОБА_2 односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №0 від 10.04.2013 року, то відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_2 в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості за кредитним договором №0 від 10.04.2013 року.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1600,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 27.10.2000 року) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» ( р/р 265072303, АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ) заборгованість за кредитним договором №0 від 10.04.2013 року в розмірі 46649 (сорок шість тисяч шістсот сорок дев'ять) грн. 67 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 1600,00 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30.03.2018 року.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б. М. Гедз