АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/545/18
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції Пономаренко В.В. Головуючий по 1 інстанції Побережна Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В.

секретар Торопенко Н.М.

за участю:

представника ТОВ

«Шпола-Агро Індустрі» Пушкарьова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09 січня 2018 року, постановлену суддею Побережною Н.П. (повний текст ухвали складено 15 січня 2018 року), по справі за клопотанням ТОВ «КОССАД ВОСТОК» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 року, у справі АС №330у/2014, - :

в с т а н о в и в :

25.02.2016 року (дата згідно штампу на конверті) до Шполянського районного суду Черкаської області поштою надійшло клопотання ТОВ «КОССАД ВОСТОК», в якому просить надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 року у справі АС №330у/2014, винесене у складі голови складу Крупка Петра Миколайовича, арбітрів Захарченко Тетяни Геннадіївни, Підпалова Леоніда Васильовича, та видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 у справі АС №330у/2014 щодо стягнення з ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» на користь ТОВ «КОССАД ВОСТОК» 791 133,33 грн. збитків та 21 541,21 грн. у відшкодуванні витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 812 674,54 грн.

Представник ТОВ «КОССАД ВОСТОК» свої вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами було укладено договір №КС-2013 від 06.01.2014 року щодо купівлі-продажу насіння, однак ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» порушив умови договору, в зв'язку з чим ТОВ «КОССАД ВОСТОК» звернувся з позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. 23.01.2015 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України виніс рішення, яким стягнув з ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» на користь ТОВ «КОССАД ВОСТОК» 791 133,33 грн. збитків та 21 541,21 грн. у відшкодуванні витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 812 674,54 грн. До теперішнього часу ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» вказане рішення не виконало, тому заявник і звернувся з даним клопотанням до суду.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 09 січня 2018 року клопотання ТОВ «КОССАД ВОСТОК» - задоволено. Визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 року у справі АС №330у/2014, за позовом компанії ТОВ «КОССАД ВОСТОК» до ТОВ «Шпола-Агро Індустрі», яким стягнуто з ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» на користь ТОВ «Коссад Восток» 791 133,33 грн. збитків та 21 541,21 грн. у відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 812 674,54 грн.

У зв'язку з зарахуванням зустрічних вимог видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» на користь ТОВ «КОССАД ВОСТОК» 313284,54 грн. (триста тринадцять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні 54 коп.) на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 року у справі АС №330у/2014 за позовом компанії ТОВ «КОССАД ВОСТОК» до ТОВ «Шпола-Агро Індустрі».

Видано виконавчий лист після набрання ухвалою законної сили.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права, вважає його незаконним, необґрунтованим і просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення про повернення клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 року, у справі АС №330у/2014 та закрити провадження у справі.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначено, що апелянт вважає, що справа не підсудна Шполянському районному суду Черкаської області.

Згідно з ч.2 ст.392 Цивільного процесуального Кодексу України, якщо місце проживання (перебування) або місцезнаходження боржника невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна відповідача.

Більше того, відповідно до ч.9 ст.110 Цивільного процесуального Кодексу України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача.

Згідно із ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

У клопотанні про надання дозволу на примусове виконання Рішення МКАС стягувач не навів жодного належного та допустимого доказу на підтвердження місцезнаходження Боржника або належного йому майна у Шполянському районі Черкаської області.

Відтак, суд першої інстанції не перевірив та не встановив дійсного місцезнаходження Боржника/його майна та передчасно відкрив провадження у справі, яка не підсудна Шполянському районному суду Черкаської області.

Вважає, що порушено судом першої інстанції правило підсудності, а тому клопотання про надання дозволу на примусове виконання Рішення МКАС має бути повернуте стягувачу з винесенням відповідної ухвали.

Також, апелянт вважає, що справа не підвідомча Шполянському районному суду Черкаської області, оскільки Боржник - ТОВ "Шпола-Агро Індустрі" та Стягувач - ТОВ "Коссад Восток" є юридичними особами, створеними та зареєстрованими за законодавством України, то ця справа підвідомча господарському суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуально кодексу України, суд, серед іншого, закриває провадження у справі, у випадках, коли справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відтак, провадження у цій справі має бути закрите.

Підстави для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України визначені ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та у ст. 478 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст. 478 ЦПК України у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лишена прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або якщо суд визнає, що об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Так, у ході арбітражного розгляду справи № ЗЗОу/2014 про розірвання Договору купівлі-продажу № КС-2013 від 06.01.2014 року та стягнення збитків ТОВ "Коссад Восток" як Покупець за договором купівлі-продажу серед ключових обставин істотного порушення зобов'язань з боку ТОВ "Шпола-Агро Індустрі" як Продавця вказував на неналежну якість товару.

На підтвердження неналежної якості товару ТОВ "Коссад Восток" надав результати аналізування зразків спірного насіння, здійсненого власною лабораторією Коссад Семанс у Франції, Державною інспекцією сільського господарства Черкаської області та Українським інститутом експертизи сортів рослин.

Наряду з цим ТОВ "Коссад Семанс" неправомірно приховав від арбітражного суду та ТОВ "Шпола-Агро Індустрі" надзвичайно важливу для розгляду справи інформацію.

Як стало відомо представнику ТОВ "Шпола-Агро Індустрі" в жовтні 2015 року (тобто після прийняття рішення МКАС від 23.01.2015 року) з відповіді на запит до Державної інспекції сільського господарства Черкаської області, ТОВ "Коссад Восток" в період здійснення поставки товару за Договором купівлі-продажу та відразу після поставки оформило нові сертифікати якості на своє ім'я, що підтверджують відповідність кожної з 54-х поставлених за Договором партій насіння вимогам державних стандартів з якості.

Тобто впродовж всього арбітражного розгляду ТОВ "Коссад Восток" вводив в оману арбітражний суд та Боржника та обґрунтовував свої доводи сфабрикованими документами, що не мають будь-якої доказової сили та суперечать публічній інформації, з приховуванням даних, що повністю підривають позицію Стягувача.

ТОВ "Шпола-Агро Індустрі" не мало можливості використати зазначені сертифікати як належні та допустимі докази для обгрунтування заперечень проти позовних вимог ТОВ «Коссад Восток» в арбітражному провадженні в 2014 році, оскільки отримало їх після винесення рішення МКАС по суті спору.

Зазначений факт є визначальним, адже виключає будь-яку відповідальність ТОВ "Шпола-Агро Індустрі" як договірного, так і деліктного походження. І, за умови обізнаності МКАС про цей факт, вимоги ТОВ "Коссад Восток" були б відхилені арбітражним судом і підстави для заперечення проти виконання рішення МКАС у Боржника взагалі були б відсутні.

Боржник намагався скасувати незаконне рішення МКАС від 23.01.2015 року у справі № ЗЗОу/2014 шляхом подання відповідної заяви до суду.

Однак, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.03.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2016 року, заяву Боржника було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку на оскарження.

Відтак, Боржник намагався використати всі доступні йому інструменти для оспорювання та скасування неправосудного рішення МКАС.

Апелянт вважає, що виконання рішення МКАС загрожуватиме інтересам України, оскільки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 396 Цивільного процесуального кодексу України у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду може бути відмовлено, якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України.

Виконання такого незаконного рішення МКАС, загрожує інтересам України з позицій національної економічної безпеки держави та з позиції забезпечення стабільності правової системи України, в центрі якої - право на справедливий судовий розгляд та судовий захист, гарантовані Конституцією України, законами України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 6).

Відзив ТОВ «КОССАД ВОСТОК» на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до п. 8 Перехідних Положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно до п. 9 Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до вимог ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін і оскільки для зарахування зустрічних вимог необхідна лише заява однієї сторони, згода іншої сторони не є обов'язковою, то суд прийшов до висновку, що клопотання ТОВ «КОССАД ВОСТОК» підлягає задоволенню.

Колегією за матеріалами справи встановлено, що згідно з рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 у справі АС №330у/2014 у складі голови складу Крупка Петра Миколайовича, арбітрів Захарченко Тетяни Геннадіївни, Підпалова Леоніда Васильовича, було розірвано договір купівлі-продажу насіння №КС-2013 від 06.01.2014, укладений між ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» (Україна) та ТОВ «КОССАД ВОСТОК» (Україна). Було стягнуто з ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» на користь ТОВ «ТОВ «КОССАД ВОСТОК» 791 133,33 грн. збитків та 21 541,21 грн. у відшкодуванні витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 812 674,54 грн. В рішенні вказано, що дане рішення вступає в законну силу від 23.01.2015, є остаточним і підлягає негайному виконанню (а.с.5-58).

Відповідно до довідки №776/14-6 від 02.02.2016, виданої Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, рішення по справі АС №330у/2014 від 23.01.2015 є остаточним та набуло законної сили від дати його винесення - 23.01.2015 (а.с.59).

Відповідач по справі ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» був належним чином повідомленим про всі стадії арбітражного розгляду, зокрема йому були вручені: 11.09.2014 - позовні матеріали, Регламент і Рекомендаційний список арбітрів МКАС при ТТП України, надіслані кур'єрською поштою TNT-express за транспортною накладною № GD628435635WW; 30.10.2014 - повістка із зазначенням дати (27.11.2014) часу, місця розгляду справи, складу Арбітражного суду і постанова Президента Торгово-промислової палати України від 23.10.2014 про призначення арбітра за відповідача, були надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення №042; 11.03.2015 - рішення МКАС при ТПП України від 23.01.2015, згідно з розпискою представника відповідача на супровідному листі МКАС при ТПП України №1754/14-6 від 10.03.2015.

У засіданні Арбітражного суду була оголошена перерва до 22.12.2014, у засіданні 22.12.2014 - до 15.01.2015, у засіданні 15.01.2015 - до 23.01.2015, про що представники сторін були повідомлені під розписку (а.с.63-65).

Дані, вказані в довідці, підтверджуються транспортною накладною №GD628435635WW від 08.09.2014 (а.с.60), листом TNT-express від 15.09.2014, ксерокопією повідомлення про вручення відповідачу повістки по призначення справи до слухання і постанови Президента ТПП України про призначення арбітра за відповідача від 07.11.2014, повідомлення було отримане 30.12.2014 (а.с.61, 62), підписом про отримання представника відповідача на супровідному листі МКАС при ТПП України №1754/14-6 від 10.03.2015 (а.с.66), а також розписками представників позивача та відповідача про повідомлення їм дати нових слухань (а.с.63-65).

Згідно з заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 по справі АС №330у/2014, поданою ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» до Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2015, ТОВ «Шпола-Агро Індустрі просить поновити йому строк подання заяви по скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 по справі АС №330у/2014 та скасувати дане рішення (а.с.71-76)

Ухвалою Шевченківського районного суду в м. Києві від 16.12.2015 у справі №761/32426/15-ц в задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено (а.с.68-70).

Відповідно до п.п. 9.3 та 9.4. договору купівлі-продажу насіння №КСА-2013 між ТОВ «Агро-Шанс» в якості продавця та ТОВ «КОССАД ВОСТОКК» в якості покупця від 06.01.2014 при виникненні між сторонами спорів та суперечок за цим договором та у зв'язку з ним, сторони повинні намагатися врегулювати зазначені спор та суперечки шляхом обговорення та переговорів. Будь-які спори між сторонами, які не могли бути врегульовані шляхом мирних переговорів, мають передаватися на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду про Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом. Арбітражний суд складається з трьох арбітрів, мова арбітражного розгляду - українська (а.с.77-90).

В новій редакції статуту ТОВ «КОССАД ВОСТОК» від 2014 року вказано, що єдиним учасником товариства є Акціонерне товариство з правлінням у формі Ради директорів «Коссад Семанс» адреса зареєстрованого офісу: Юзін де МЕ - 82300, Коссад, Франція, зареєстроване 15.03.1960, номер у Торгово-промисловому реєстрі Монтобану 846050052, № управління 60 В 5. Даний учасником є власником товариства. Учасник володіє часткою Статутного капіталу Товариства в розмірі 310 000,00 грн, що є еквівалентом 29 923,57 євро, за курсом Національного банку України 10,359727 грн. за 1 євро станом на 28.11.2012, та становить 100% Статутного капіталу Товариства (а.с.91-122).

Згідно з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 11.04.2016 ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» було повідомлено про те, що зустрічні однорідні вимоги, які випливають з судових рішень у справах №330у/2014 та АС №201 у/2015 вважаються зарахованими, а відповідні господарські зобов'язання ТОВ «КОССАД ВОСТОК» перед ТОВ «Шпола- Агро Індустрі» припиненими в розмірі 499390,00 грн. Таким чином, у ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» перед ТОВ «КОССАД ВОСТОК» існує борг в сумі 313284,54. (а.с.143-144). Заява була направлена листом 13.04.2016, що підтверджується описом цінного листа та чеком за користування послугами КМД УАППЗ «Укрпошта» (а.с.145).

Відповідно до рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України по справі АС №201у/2015 з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОССАД ВОСТОК» було стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шпола-Агро Індустрі» 483 793,88 грн. вартості майна і 15596,13 грн. на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а всього 499 390 грн. (а.с.146-159).

Таким чином, оскільки ч. 2 ст. 63 ГК України передбачено, що підприємство, в статутному капіталі якого іноземна інвестиція становить сто відсотків, вважається іноземним підприємством, ТОВ «КОССАД ВОСТОК» є іноземним товариством.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. До міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об'єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб'єктами права України.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким введено в дію нові правила цивільного судочинства.

Відповідно до п.п. 9 п.1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч.1 ст. 475 ЦПК України, питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до Глави 3 Розділу ІХ ЦПК України, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

До клопотання ТОВ «КОССАД ВОСТОК» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 у справі АС №330у/2014 долучені всі необхідні документи, передбачені ст.394 ЦПК України ( в редакції, яка діяла на момент подання заяви) та ст.35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Визнання та приведення до виконання рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України здійснюється відповідно до положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» від 24 лютого 1994 року №4002-ХІІ (з подальшими змінами).

Колегія суддів поділяє думку районного суду щодо Конвенції ООН про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, яка набрала чинності 07 червня 1959 року, для України - 08 січня 1961 року, ця Конвенція прийнята із застереженнями відносно її застосування: Україна застосовує Конвенцію про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень стосовно визнання і приведення до виконання рішень, які були винесені на території іншої Договірної держави, в той час як рішення, щодо якого направлене дане клопотання, було винесене на території України.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, який був ратифікований Україною 17.07.1997, а набув чинності 11.09.1997 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні ЄСПЛ «Полтораченко проти України» від 08.01.2005 вказано, що відповідно до встановленої практики конвенційних органів поняття "майно" в сенсі статті 1 Протоколу № 1 може включати вимоги, на підставі яких заявник може стверджувати, що він чи вона має щонайменше "законне сподівання" на фактичне користування правом власності (див. Пайн Велей Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії, рішення від 29 листопада 1991 року, Серія А N 222, ст. 23, п. 51; Пресос Компанія Навієра С. А. проти Бельгії, рішення від 20 листопада 1995 року, Серія А N 332, ст. 21, п. 31). Суд вже встановив, що індексація банківських заощаджень не має відношення до цього права (Гайдук та інші проти України, N 45526/99, ухвала від 2 липня 2002 року), хоча заборгованість згідно з рішенням суду може розглядатися як майно в сенсі статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

В рішенні ЄСПЛ «Компанія «Регент» проти України» від 03.04.2008 дається пояснення, що оскільки рішеннями національних судів компанію-заявника визнано кредитором у провадженні щодо виконання рішення арбітражного суду від 23 грудня 1998 року (мається на увазі Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України), це свідчить, що компанія-заявник мала вимогу, яка підлягала виконанню та яка становить "майно" у сенсі статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень статті 36 Закону.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015 у справі АС №330у/2014 набрало законної сили, стало обов'язковим для сторін, не було скасоване, а його виконання не є призупиненим.

Підстави для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України визначені у статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та у ст. 478 ЦПК України.

Так, згідно з ч.1 статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст. 478 ЦПК України у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що:

- одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

- сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

- рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

- склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

- рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

- об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або

- визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, Міжнародний комерційний арбітражний суду при Торгово-промисловій палаті України надсилав боржнику позовні матеріали, Регламент, рекомендаційний список арбітрів, повістку із зазначенням дати, часу, місця розгляду справи, складу Арбітражного суду та постанову Президента Торгово-промислової палати України від 23.10.2014 року про призначення арбітра за відповідача, наявні розписки підтверджують що боржнику було відомо про відкладення розгляду справи, а також підпис представника відповідача на супровідному листі МКАС при ТПП України підтверджує, що відповідачу було відомо про винесення рішення.

Арбітражний суд встановив наявність у нього компетенції на розгляд справи, і жодних заперечень з боку боржника (відповідача) з цього питання не заявлялося.

Також відсутні докази того, що одна із сторін в арбітражній угоді, була якоюсь мірою недієздатною, або ця угода є недійсною за законом.

Рішення було винесене Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України у межах його компетенції, передбаченої арбітражним застереженням.

Боржник зазначив, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС №330у/2014 від 23.01.2015 року є незаконним, оскільки впродовж всього арбітражного розгляду ТОВ "КОССАД ВОСТОК" вводив в оману арбітражний суд та боржника і обґрунтовував свої доводи сфабрикованими документами, що не мають будь-якої доказової сили та суперечать публічній інформації, з приховуванням даних, що повністю підривають позицію стягувача. Таким чином надання дозволу на виконання незаконного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України буде суперечити публічному порядку України.

Згідно з ст ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до п. 21 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.09.2015 р. «Про практику розгляду судами справ про оспорювання рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду України при Торгово-промисловій палаті України та про визнання та виконання рішень міжнародних та іноземних арбітражів» оспорюючи рішення МКАС чи МАК при ТПП України, або заперечуючи проти його виконання, сторони дуже часто посилаються на таку підставу для скасування рішення або для відмови у визнанні та/або виконанні цього арбітражного рішення - арбітражне рішення суперечить публічному порядку України. Суди досить розгорнуто тлумачать зазначену підставу через її неконкретний та оціночний характер. Суди повинні мати на увазі й те, що не лише виконання арбітражного рішення може порушувати публічний порядок України, а й саме рішення може його порушувати. Ці факти між собою взаємопов'язані і їх протиставляти не потрібно. У будь-якому випадку, оцінюючи наслідки виконання іноземного чи арбітражного рішення на предмет порушення публічного порядку України, суд не може переглядати його по суті. Проте суд не позбавлений можливості відмовити у визнанні та примусовому виконанні такого рішення, якщо таке визнання і виконання суперечить публічному порядку України. Очевидно, що без аналізу застосовуваного судом матеріального закону неможливо виявити невідповідність прийнятого МКАС при ТПП України рішення публічному порядку України.

Боржник не надав до суду жодних доказів того, що виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС №330у/2014 від 23.01.2015 р. справді суперечитиме публічному порядку.

Стягувач в своєму клопотанні просив стягнути з боржника борг в сумі 313284,54 грн. у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 ЦК України.

Згідно з ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки для зарахування зустрічних вимог необхідна лише заява однієї сторони, згода іншої сторони не є обов'язковою, виходячи з усього вищевикладеного, а тому у суду були всі підстави для задоволення клопотання ТОВ «КОССАД ВОСТОК».

З врахуванням вище наведених обставини та досліджених судом матеріалів справи, колегія підтримує обґрунтування районного суду, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а клопотання таким що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Колегія суддів відхиляє також твердження апелянта про непідвідомчість справи суду загальної юрисдикції, оскільки воно є помилковим.

Розгляд справ про оспорювання рішень МКАС при ТПП України, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень іноземного чи міжнародного арбітражу належить виключно до компетенції судів загальної юрисдикції (частина четверта статті 15 ЦПК України, стаття 6 Закону № 4002-XII, пункт 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», пункт 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 (з відповідними змінами) «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» залишає без задоволення, а ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09 січня 2018 року у даній справі - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ТОВ «Шпола-Агро Індустрі» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09 січня 2018 року, постановлену суддею Побережною Н. П по справі за клопотанням ТОВ «КОССАД ВОСТОК» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23.01.2015, у справі АС №330у/2014 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено ¬¬¬ 13 квітня 2018 року.

Судді Гончар Н. І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю. В.