АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 760/25470/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Коробенко С.В.

18 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Левенця Б.Б., Поліщук Н.В.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу за апеляційною скаргою Республиканского унитарного производственного предприятия «Белмедпрепараты» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року за заявою Общєства с огранічєнной отвєтствєнностью «Діамєд-Фарма» (Общество с ограниченной ответственностью «Диамед-Фарма») про забезпечення позову в справі за позовом Общєства с огранічєнной отвєтстєнностью «Діамєд-Фарма» (Общество с ограниченной ответственностью «Диамед-Фарма»), ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Республиканского унитарного производственного предприятия «Белмедпрепараты» про дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 від 16 січня 2006 року на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1»,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Общєство с огранічєнной отвєтстєнностью «Діамєд-Фарма» (Общество с ограниченной ответственностью «Диамед-Фарма») звернулося до суду із позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Республиканского унитарного производственного предприятия «Белмедпрепараты» та просило зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 від 16.01.2016 на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Також Общєство с огранічєнной отвєтстєнностью «Діамєд-Фарма» (Общество с ограниченной ответственностью «Диамед-Фарма») звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом:

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2396/2018
заборонити Республиканскому унитарному производственному предприятию «Белмедпрепараты» передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтва України НОМЕР_1 повністю або частково;

заборонити Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів та послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови Республиканскому унитарному производственному предприятию «Белмедпрепараты» від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів та послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови Республиканскому унитарному производственному предприятию «Белмедпрепараты» від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22.11.2017 заяву задоволено. Заборонено до набрання рішення суду у справі 760/25470/17 законної сили Республиканскому унитарному производственному предприятию «Белмедпрепараты» передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтва України НОМЕР_1 повністю або частково;

Заборонено до набрання рішення суду у справі 760/25470/17 законної сили Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів та послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови Республиканскому унитарному производственному предприятию «Белмедпрепараты» від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

Заборонено до набрання рішення суду у справі 760/25470/17 законної сили Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів та послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови Республиканскому унитарному производственному предприятию «Белмедпрепараты» від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В апеляційній скарзі Республиканское унитарное производственное предприятие «Белмедпрепараты» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для вирішення питання, порушення норм процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що не надано жодних доказів того, що виконання рішення буде якимось чином ускладнено чи неможливе взагалі, у разі його ухвалення на користь позивачів. Посилається на порушення прав та законних інтересів Відповідача - 3, як власника на знак для товарів і послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Общєства с огранічєнной отвєтстєнностью «Діамєд-Фарма» (Общество с ограниченной ответственностью «Диамед-Фарма») просила відхилити апеляційну скаргу та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зазначила, що відповідач 3 має права щодо передачі права власності на свідоцтво або відмови від нього, що може призвести до неможливості виконання рішення суду, а тому ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову є законною та обґрунтованою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

У судовому засіданні представник відповідача - Республиканского унитарного производственного предприятия «Белмедпрепараты» підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представник позивача Общєство с огранічєнной отвєтстєнностью «Діамєд-Фарма» - Шум О.М. заперечувала проти апеляційної скарги та просила останню залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Саламов О.В. в інтересах Міністерства економічного розвитку і торгівлі України заперечував проти апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися судом про час та місце слухання справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції враховував характер спору, що виник, а також те, що вказані дії можуть привести до неможливості виконання рішення суду, оскільки власником спірного свідоцтва до вступу рішення в законну силу, може бути інша особа, що спричинить до затягування вирішення спору по суті, оскільки потрібно буде залучати до справи нових учасників, що призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Зі змісту пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад, укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись до суду, заявник належним чином вказав причини, у зв'язку із якими необхідно вжити заходи забезпечення позову та обґрунтував існуванням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є питання дострокового припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 від 16.01.2006 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Також матеріали справи свідчать, що Республиканское унитарное производственное предприятие «Белмедпрепараты» є власником зазначеного свідоцтва на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Враховуючи те, що правовий статус знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 може бути змінений (передання прав на знак для товарів та послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, реєстрація ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва), тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів визнає законними й належно мотивованими висновки районного суду про наявність підстав до вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність правових підстав щодо забезпечення позову не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, оскільки виходячи з характеру заявлених вимог, колегія суддів вважає, що існує реальна ймовірність щодо будь-якої зміни правового статусу знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1.

Посилання Республиканского унитарного производственного предприятия «Белмедпрепараты» на порушення прав, як власника, не спростовують висновків суду, оскільки наявне у неї право для володіння й користування своїм майном.

Посилання на порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшло свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Республиканского унитарного производственного предприятия «Белмедпрепараты» залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 19.04.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Б.Б. Левенець

Н.В.Поліщук