Справа №: 671/280/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,

з участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3, про стягнення аліментів,

встановив:

14 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 930 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і на період її навчання до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивачка посилається на те, що дочка навчається в Хмельницькому національному університеті, знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги їй не надає. Обгрунтовуючи розмір аліментів позивачка посилається на норми ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів.

Ухвалою суду від 01 березня 2018 року до участі у справі було залучено повнолітню дочку сторін ОСОБА_3 як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить суд врахувати те, що дочка ОСОБА_3 лише з січня 2018 року почала отримувати стипендію, їй необхідно оплачувати проживання в гуртожитку та інші потреби, в тому числі харчування, проїзд, лікування, навчання, користування інтернетом та телефоном, сезонний одяг, що в середньому становить 4340 грн. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 930 грн. в місяць, однак приховує свій дохід та не влаштовується на роботу щоб не сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_3.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнає частково, вказує, що він не спроможний надавати дочці ОСОБА_3 матеріальну допомогу у розмірі 930 грн., просить суд стягувати аліменти у розмірі 400 грн., та врахувати те, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), та, крім того, на його утриманні є ще дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також просить суд врахувати те, що дочка ОСОБА_6 потребує додаткових витрат на лікування, оскільки хворіє на хворобу серця, у зв'язку з чим стоїть на обліку в Національній дитячій спеціалізованій лікарні "Охмадит" та в подальшому потребує хірургічного втручання. Крім цього, відповідач посилається на те, що на даний час він не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, має нерегулярний дохід, та просить при визначенні розміру аліментів врахувати доходи позивачки та те, що дочка навчається на державній формі навчання та отримує стипендію.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і вони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Остання з 01 вересня 2017 року є студенткою гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету денної форми навчання, а тому потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є працездатним, однак матеріальної допомоги дочці не надає.

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі свідоцтвом про народження дочки ОСОБА_3, довідками Хмельницького національного університету № 842 від 16.01.2018 року, № 172 від 23.03.2018 року та не оспорюються сторонами.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

В силу ч. 1 ст. 199 даного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обов'язок по утриманню повнолітньої дочки сторін, яка у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків.

Згідно ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Визначаючи розмір аліментів на повнолітнью дочку сторін ОСОБА_3, суд, враховуючи вимоги наведеного законодавства, приймає до уваги матеріальний стан як позивачки, яка працює, так і відповідача, який на даний час не працює, однак є працездатним, а також ті обставини, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та має на утриманні дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка потребує додаткових витрат на лікування у зв'язку з хворобою серця. Також суд враховує надані позивачкою докази про стан здоров'я дочки ОСОБА_3, те що вона навчається за бюджетною формою навчання та з січня 2018 року отримує стипендію.

Крім зазначених обставин, суд приймає до уваги те, що у позивачки інших осіб, крім дочки ОСОБА_3, на утрманні не має.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_3 у зв'язку з її навчанням в розмірі 600 грн., починаючи з 12 лютого 2018 року і на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 80, 81, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 141, 182, 198, 199, 200, 201, 191 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, аліменти на користь повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Волочиськ Хмельницької області, у зв'язку з її навчанням в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 14 лютого 2018 року і на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу: позивач ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1; відповідач ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2; третя особа: ОСОБА_3, паспорт серія НОМЕР_3.

Повне рішення складено 10.04.2018 року.

Суддя: