Справа № 2-2142/10
Провадження № 6/204/31/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі справу за заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі № 2-2142/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі № 2-2142/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог зазначено, що 10.12.2010 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-2142/10 було задоволено позов ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_2, ОСОБА_3 за Кредитним договором № 014/144209/3178/74 від 15.02.2008 року на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованості в сумі 1 137 491,88 грн. та судових витрат у розмірі 1820 грн. 08.07.2011 року було видано оригінали виконавчих листів стосовно солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідачами добровільно рішення суду по справі № 2-2142/2010 не виконувалось, у звязку з чим ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» був змушений звернутись до відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження. 25.04.2012 року державним виконавцем Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито виконавчі провадження відносно вищезазначених боржників. Державним виконавцем посадові обовязки не виконувались. Також, на адресу банку не надходило жодної постанови стосовно розшуку майна боржника, стягнення боргу з доходів боржників та арешту майна боржників. 13.10.2014 року державним виконавцем Новокадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено постанову № 32396182 про повернення виконавчого документа стягувачеві по боржнику ОСОБА_2 відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 №606-ХІV, діючій на момент вчинення дії), яка передбачає можливість повторного предявлення виконавчого документа до виконання, але по боржнику ОСОБА_3 виконавчі документи на адресу стягувача не направлялись. 13.10.2015 року вих. № 2211 Банком було (повторно) подано заяву про відкриття виконавчого провадження по боржнику ОСОБА_2 з оригіналом виконавчого листа № 2-2142/2010, виданого 08.07.2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська. Станом на 22.02.2017 року від Новокодацького ВДВС на адресу стягувача не отримано жодної інформації стосовно виконання рішення суду № 2-2142/2010. Повернення оригіналів вищезазначених виконавчих листів по боржникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з відділу ДВС на адресу ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» неможливе. Керуючись вищезазначеним ОСОБА_1 (стягувач) вважає, що оригінали виконавчих документів № 2-2142/2010 було втрачено відділом ДВС. На адресу банку з відділу ДВС ні які документи не надходили. Постанови про повернення оригіналів виконавчих листів банком не отримувалась. Тим самим підтвердити факт направлення оригіналів виконавчих листів на адресу стягувача та надати відповідні документи, відділ ДВС не може, через їх відсутність та тривалий сплив часу. Відсутність виконавчих листів позбавляє стягувача законного права повторно звернутись до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржників суми коштів, зазначеної у рішенні суду. Оскільки станом на 22.02.2018 року боржниками зобовязання за виконавчими листами не виконані, заборгованість не погашена, банк має намір скористатися правом повторної подачі виконавчих листів на примусове виконання до органів ДВС. У звязку з викладеним заявник звернувся до суду в вказаною заявою, в якій просив: видати дублікат виконавчого листа № 2-2142/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованості в сумі 1 137 491,88 грн. та судових витрат у розмірі 1820 грн., який вперше був виданий 08.07.2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська; видати дублікат виконавчого листа № 2-2142/2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованості в сумі 1 137 491,88 грн. та судових витрат у розмірі 1820 грн., який вперше був виданий 08.07.2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська; визнати поважними причини пропуску строку для предявлення до виконання виконавчих документів № 2-2142/2010; поновити пропущений строк для предявлення до виконання виконавчих документів № 2-2142/2010.

Представник заявника в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Боржники в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно приписів ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, а тому суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності не зявившихся учасників справи.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10 грудня 2010 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення у цивільній справі № 2-2142/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» суму заборгованості по кредиту за кредитним договором № 014/144209/3178/74 від 15.02.2008 року у розмірі 1 137 491,88 грн. та судові витрати у розмірі 1 820,00 грн. (а.с. 53-54).

На підставі вищевказаного рішення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська були видані два виконавчі листи № 2-2142/10, які були отримані представником позивача 21 липня 2011 року.

У заяві заявник посилається на те, що 25 квітня 2012 року державним виконавцем Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито виконавчі провадження по боржникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а 13 жовтня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову № 32396182 про повернення виконавчого документа стягувачеві по боржнику ОСОБА_2, а по боржнику ОСОБА_3 виконавчі документи на адресу стягувача не направлялись.

Однак, при цьому, заявник не надає суду жодного належного доказу на підтвердження того, що у 2012 році Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» зверталось до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявами про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2-2142/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що 25 квітня 2012 року державним виконавцем Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито виконавчі провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів.

Так само заявником не доведено, що 13 жовтня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову №32396182 про повернення виконавчого документа стягувачеві по боржнику ОСОБА_2, як і не доведено того, що по боржнику ОСОБА_3 виконавчі документи на адресу стягувача не направлялись.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що за вих. № 2211 від 13.10.2015 року на адресу Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження для виконання виконавчого листа № 2-2142/2010, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 (а.с. 63-64).

В обгрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що станом на 22.02.2018 року від Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на адресу стягувача не отримано жодної інформації стосовно виконання рішення суду № 2-2142/2010, на підтвердження чого надає суду відповідні довідки, складені представником заявника ОСОБА_4, яка звернулась з даною заявою до суду (а.с. 67, 68).

Оцінюючі вказані довідки суд до уваги їх не бере, оскільки вони неналежно оформлені, не містять номеру та дати їх складання та видані не від імені юридичної особи, а виготовлені та підписані представником, який звернувся до суду з даною заявою, у звязку з чим суд не можуть вважатися допустимими доказами.

У заяві заявник також посилається на те, що повернення оригіналів вищезазначених виконавчих листів по боржникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з відділу ДВС на адресу ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» неможливе. Стягувач вважає, що оригінали виконавчих документів № 2-2142/2010 було втрачено відділом ДВС.

За приписами п.п 17.4 п. 17 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

З налізу наведеної норми очевидним є висновок про те, що обовязковою умовою для можливості видачі дублікату виконавчого документу є підтвердження факту того, що строк предявлення виконавчого документа до виконання ще не сплинув. Обовязок по доказування вказаного факту покладається на субєкта звернення.

Суб'єктами права на звернення із заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можуть бути: стягувач - у разі якщо ним втрачено оригінал виконавчого документа, а також державний виконавець, якщо оригінал виконавчого документа втрачено ним після відкриття виконавчого провадження.

Аналіз п.п 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України свідчить про те, що дублікат виконавчого листа або судового наказу суд може видати не тільки у випадку власне його втрати, а й при його гибелі, зокрема в результаті стихійного лиха, пожежі, а також у разі якщо він став непридатним через часткове пошкодження тексту тощо.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред'явлення виконавчого листа або судового наказу до виконання, встановленого Законом України «Про виконавче провадження» у редакції, що діяла станом на день видачі виконавчого листа.

У разі, якщо строк, зазначений в Законі України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа, було пропущено стягувачем, водночас із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу необхідно подавати до суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа або судового наказу до виконання.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, який діяв на момент видачі виконавчих листів, строк для предявлення виконавчих листів та інших судових документів до виконання складав один рік.

За правилами частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку. Такими причинами можуть бути: тяжка хвороба, безпорадний стан, тривале відрядження, та інші обставини, які свідчать про наявність у заінтересованої особи обєктивної неможливості подати виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що є підстави вважати, що оригінали виконавчих документів № 2-2142/2010 було втрачено відділом ДВС, підтвердити факт направлення оригіналів виконавчих листів на адресу стягувача та надати відповідні документи відділ ДВС не може через їх відсутність та тривалий сплив часу.

Однак, такі твердження заявника жодними належними та допустимими доказами не доведені і ґрунтуються лише на його припущеннях. Заявник не надав суду жодного належного доказу на підтвердження того, що він взагалі звертався до відділу ДВС, на виконанні якого мали б перебувати вищевказані виконавчі листи, з приводу того чи перебувають на виконанні відповідного відділу ДВС виконавчі провадження щодо виконання виконавчих листів № 2-2142/2010, чи закінчено виконавче провадження за вказаними виконавчими листами та який їх результат, чи направлялись оригінали виконавчих листів на адресу стягувача. Такі дії заявника розцінюється судом як відсутність у заявника, як стягувача, зацікавленості у повному та своєчасному виконанні рішення суду у примусовому порядку, та свідчить про неналежне ставлення до наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» прав.

Крім того, жодних доказів того, що відділ ДВС не може повернути стягувачу оригінали виконавчих листів через їх відсутність у звязку з втратою, заявником не надано. Доказів того, що вищезазначені виконавчі листи на теперішній час не перебувають на виконанні у відділі ДВС та виконавчі провадження закінчені, суду заявником не надано. Отже, на підтвердження того, що виконавчий лист був втрачений з вини ВДВС, заявник не надав суду жодних належних та допустимих доказів.

Більш того, заявником перед судом не доведено, що боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» за виконавчими листами № 2-2142/2010 не погашена. Надані на підтвердження вказаних обставин довідки (а.с. 65, 66) судом до уваги не беруться, оскільки вони оформлені неналежним чином, не містять номеру та дати їх складання та виготовлені і підписані представником за довіреністю ОСОБА_4, яка безпосередньо підготувала дану заяву та звернулася з нею до суду.

За таких обставин суд вважає, що підстав для видачі дублікатів виконавчих листів не встановлено.

Із заяви представника Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» також не вбачається причин поважності пропуску стягувачем строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, а наведені ним причини суд вважає неповажними.

Під час розгляду справи, заявником не надано суду належних доказів, у розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України на підтвердження того факту, що строк предявлення виконавчих листів до виконання не сплинув або переривався у звязку з повторним його предявленням до виконання. З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

Оскільки судом не встановлено підстав для видачі дублікатів виконавчих листів та поважних причин пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, вимоги щодо поновлення строку на предявлення виконавчого листа до виконання задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимог про видачу дублікату виконавчого листа.

Підсумовуючи все вищенаведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих документів до виконання.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 433, п.п 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі № 2-2142/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез