22.02.2018431/3937/17/4770/2018
Справа № 431/3937/17
Провадження 2/431/47/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Озерова В.О.,

за участю секретаря Дубініної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08 лютого 1997 року, та рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 24 липня 2017 року. У даному будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка більше восьми років не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Старобільської міської ради від 20 серпня 2017 року. Ніякого зв'язку з нею відповідач не підтримує. Увесь цей час позивач вимушена самостійно сплачувати за послуги електро та газопостачання, відповідач ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується. Таким чином, вважає, що відповідач має бути визнаним таким, що втратив право на користування даним житлом.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Представник відповідача відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради у судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу від 08 лютого 1997 року, та рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 24 липня 2017 року.

У даному будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка більше восьми років не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Старобільської міської ради від 20 серпня 2017 року.

Ніякого зв'язку з позивачем відповідач не підтримує. Увесь цей час позивач вимушена самостійно сплачувати за послуги електро та газопостачання, відповідач ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись житлового будинку, відповідач перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй житловим будинком, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки реєстрація (прописка) відповідача у належному позивачу житловому будинку позбавляє позивача права користуватися будинком, а також змушує її нести зайві затрати по сплаті комунальних платежів (газ, світло, водопостачання, теплопостачання).

Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 321, 391 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. ст. 11-13, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Старобільськ Луганської області такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Зобов'язати відділ реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Старобільськ Луганської області з реєстрації місця проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старобільський районний суд Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Озеров