Провадження № 2/522/1204/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси, згідно якої просила скасувати арешт, накладений постановою В-9/753 від 12.11.2010 року ОСОБА_2 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на все майно ОСОБА_3, код відсутній, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10489931, зареєстровано: 15.11.2010, 17:42 за № 10489931, реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України»; встановити порядок виконання рішення, за яким рішення суду є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження № 10489931 від 15.11.2010 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина на все майно, що належало померлому на момент смерті, а саме земельна ділянка, розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Августівська сільська рада, кадастровий номер :016002:0238 та квартира АДРЕСА_1. Позивач зазначила, що звернулася до ОСОБА_2 Одеської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки на все майно ОСОБА_3 був накладений арешт, постановою В-9/753 від 12.11.2010 року. Також зазначила, що звернувшись до відповідача із заявою про скасування арешту, отримала відповідь про неможливість встановлення підстав завершення виконавчого провадження та скасування арешту, оскільки виконавче провадження було знищено за закінченням терміну зберігання, у звязку із чим була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач надала суду заяву, згідно якої просила провести судове засідання у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, заявив суду клопотання, згідно якого просив розглядати цивільну справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 січня 2017 року помер чоловік позивача ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 476641 від 12.01.2017 року.

Відповідно до ОСОБА_2 Одеської державної нотаріальної контори ГТУЮ в Одеській області від 19.06.2017 року № 237/2017/02-14, ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 До складу спадкового майна входить земельна ділянка, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Августівська сільська рада, кадастровий номер :01:002:0238.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на невизначене майно, на все нерухоме майно накладено арешт постановою В-9/753 від 12.11.2010 року, ОСОБА_2 Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження: 10489931.

03.10.2017 року позивач звернулася до ОСОБА_2 Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси із заявою про скасування арешту з нерухомого майна ОСОБА_3

ОСОБА_2 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 13.11.2017 року № 31706 було повідомлено, що виконавче провадження було знищено за закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 та встановити підстави завершення виконавчого провадження та зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, а саме: все нерухоме майно накладеного постановою про арешт майна боржника від 13.11.2010 року ОСОБА_2 Приморським ВДВС Одеського міського управління юстиції не надається можливим.

Згідно п.п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки.

Як визначено п.9.10 вказаного Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Згідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні будь-які підстави для накладення арешту на вищевказане нерухоме майно у звязку з відсутністю виконавчого провадження, знищення якого за терміном зберігання свідчить про те, що воно було закінчено, а тому накладений арешт підлягав скасуванню. Існування обтяження у вигляді арешту на спірне майно створює перешкоди позивачу в реалізації права на отримання спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із розясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року з наступними змінами „Про судову практику в справах про виключення майна з опису, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно дост.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ізст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 214-217,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою В-9/753 від 12.11.2010 року ОСОБА_2 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на все майно ОСОБА_3, код відсутній, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10489931, зареєстровано: 15.11.2010, 17:42 за № 10489931, реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України».

Встановити порядок виконання рішення, за яким рішення суду є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження № 10489931 від 15.11.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355, ЦПК України). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Ю. Бойчук