АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 766/3670/18 Головуючий в І інстанції: Майдан С.І.
Провадження №22-ц/791/697/18 Доповідач: Радченко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.

суддів: Вейтас І.В.,

ОСОБА_1

секретар Зварич С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали з цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про скасування тимчасового обмеження у праві виїздуза апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 березня 2018 року, постановленої під головуванням судді Майдан С.І., -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати подання Дніпровського районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області про його тимчасове обмеження у праві виїзду з України до виконання зобовязання згідно виконавчого листа №2-3870 від 04.02.2008 року в звязку з погашенням боргу в повному обсязі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для її подальшого розгляду. Зокрема посилається на те, що бездіяльність державного виконавця щодо виключення його з Єдиного реєстру боржників призвело до порушення його законних прав.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільно-процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що питання щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З матеріалів позову вбачається, що позивач просить зняти заборону тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, вжиту ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 10 грудня 2010 року.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачений статтею 441 ЦПК України, за змістом якої тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

За змістом статті 158 ЦПК України, яка регулює питання скасування забезпечення позову, суд може скасувати заходи забезпечення позову, в даному випадку тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, за вмотивованим клопотанням учасника справи, а не в позовному провадженні

Відповідно до приписів п.5 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України N 512/5 від 02 квітня 2012 року з послідуючими змінами) зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця, який виносить постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

Крім того, згідно п.5 розділу ХІІІ вказаної Інструкції тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України також знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», а також постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 ч.1 ст.39 цього Закону.

Таким чином, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, також може бути покладено на державного виконавця.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім того, за правилами статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За таких обставин, висновок судді про відмову у відкритті провадження за позовними вимогами, заявленими в порядку позовного провадження в цивільному судочинстві, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є вірними, оскільки скасування такої заборони належить до компетенції суду у разі вирішення питання в порядку скасування забезпечення позову (ст.158 ЦПК України), та державного виконавця в інших випадках.

Також вірними є посилання суду першої інстанції, що особа, яка вважає, що її права порушені в зв'язку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала позбавляє скаржника права на розгляд його справи у суді.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дана норма гарантує кожній особі можливість звернутися за судовим захистом своїх прав, проте виключно в порядку та з дотриманням вимог цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу суддя обґрунтовано керувався тим, що вимоги ОСОБА_3 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, наслідком чого цивільний процесуальний закон передбачає постановлення суддею ухвали про відмову у відкритті провадження.

При цьому колегія суддів враховує, що заявник не позбавлений права оскаржити ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 10 грудня 2010 року, якою його обмежено у праві виїзду за межі України, у встановленому законом порядку до відповідної апеляційної інстанції, якщо вважає, що ухвала незаконна, або ж оскаржити бездіяльність державного виконавця в порядку, передбаченому Законом, в залежності від того в якому судочинстві вирішувалося питання про стягнення з нього боргу.

Інші, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді щодо відсутності підстав для розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2018 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_1