Справа № 202/957/18
Провадження №2/202/1107/2018
11 квітня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 у лютому 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
В обґрунтування позову зазначила, що з 27.03.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилися спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Діти на момент подання позову проживають разом з нею, перебувають на її утриманні, відповідач у вихованні спільних дітей участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути цивільну справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів вбачається, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 27.03.2010 року.
У зазначеному шлюбі у сторін народилися спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 1134, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 313483, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено відповідний актовий запис за № 28, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 370431, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.
Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2016 року, яке набрало законної сили.
Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання малолітніх доньок, діти перебувають на утриманні позивача, яка самостійно не в змозі забезпечити належні умови життя для дітей.
Суд вважає, що відповідачем порушено право кожного з його дітей на утримання до досягнення ними повноліття, зважаючи на наступне.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ч. ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я дитини, матеріальний стан позивача та відповідача.
Суд, із врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку дітей та забезпечення їх потреб, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного вікущомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме: 27 лютого 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Згідно зі ст.ст. 182, 183, 188 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), аліменти на утримання спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3) в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 27.02.2018 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар