Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 Справа №607/8696/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 предявила до суду позов до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, який згодом уточнила та просила зняти арешт з: ? частини квартири №86, що знаходиться на проспекті ОСОБА_4, 98 у м. Тернополі, загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м.; автомобіля ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА8971, 2004 року випуску, сірого кольору, що зареєстрований за ОСОБА_2, згідно свідоцтва про реєстрацію ВОСО23474 від 30 жовтня 2007 року; автомобіля Дачія Логан 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, 2008 року випуску, синього кольору, що зареєстрований за ОСОБА_2, згідно свідоцтва про реєстрацію ВОС053628 від 29 жовтня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2016 року за нею в порядку поділу майна подружжя визнано право власності на: ? частину трикімнатної квартири №86, що знаходиться на проспекті ОСОБА_4, 98 у м. Тернополі; автомобіль ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА8971, 2004 року випуску, колір сірий, що зареєстрований за ОСОБА_2 та на автомобіль Дачія Логан 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, 2008 року випуску, колір синій, що зареєстрований за ОСОБА_2 Постановою державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 29 червня 2016 року в рамках виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2Ігнатовича в користь ОСОБА_3 231264,68 гривень боргу за договором позики; 7432,15 гривень 3% річних; 2386,96 гривень судового збору накладено арешт на все належне ОСОБА_2 майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного майна, у тому числі і на ? частину трикімнатної квартири №86, що знаходиться на проспекті ОСОБА_4, 98 у м. Тернополі; на автомобіль ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, та на автомобіль Дачія Логан 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2 на які за нею (ОСОБА_1П.) визнано право власності. При цьому, квартира №86, що знаходиться на проспекті ОСОБА_4, 98, кв. у м. Тернополі, вибула із власності ОСОБА_2 та належить на праві спільної часткової власності: в розмірі 1/4 частки ОСОБА_5; в розмірі 1/4 частки ОСОБА_6 та в розмірі 1/2 частки ОСОБА_1. Крім цього, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 09 березня 2016 року у справі № 607/18344/15-ц за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову накладено арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, а саме: 1/2 частини квартири № 86, що знаходиться в будинку 98 по проспекту Ст. Бандери у м. Тернополі, яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2; автомобіль ВАЗ 21110 І, ДНЗ В08804АН, що зареєстрований за ОСОБА_2; автомобіль Дачія Логан 1.4, ДНЗ В04531АМ, що зареєстрований за ОСОБА_2І . Оскільки рішення суду по справі № 607/18344/15-ц за позовом ОСОБА_2 3.П. до ОСОБА_2 набрало законної сили, то арешт на вказане майно накладений безпідставно. Відтак, вважає, що відновити її порушені права можливо лише шляхом звернення до суду із позовом та зняття арешту зі спірного майна.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, однак її представник адвокат ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірительки, у якій вказала ,що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі .

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак у попередні судові засідання від його представників ОСОБА_8, ОСОБА_9 надійшли заперечення проти позову, згідно яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що на майно ОСОБА_1 арешт не накладався, оскільки постанова про арешт майна боржника обтяжує майно ,що належить виключно ОСОБА_2.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області у судове засідання не зявився, попередньо направив до суду письмові заперечення проти позову та відзив на позов, згідно яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що права позивача ОСОБА_1 не порушені, оскільки на момент накладення арешту на вказане майно його власником був саме боржник ОСОБА_2

ОСОБА_10 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Рішенням Тернопілського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позову задоволено частково; стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 231264,68 гривень боргу за договором позики; 7432,15 гривень 3% річних; 2386,96 гривень судового збору та скасовано забезпечення позову арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, в межах заявленої до стягнення суми в розмірі 465041,06 гривень, що накладений на підставі ухали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2015 року зі вступом рішення в законну силу.

ОСОБА_10 договору дарування ? частини квартири укладеного 30 листопада 2000 року між ОСОБА_2 (дарувальником) та ОСОБА_1, яка діє від імені своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (обдарованими), дарувальник подарував, а обдаровані прийняли у дар на імя ОСОБА_6, ОСОБА_5, в рівних частках кожному, належному ОСОБА_2 ? частину трикімнатної квартири №86, що знаходиться в будинку №98 по проспекту С. Бандери у м. Тернополі та належить дарувальнику на підставі договору на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ОСОБА_11 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 19 травня 2000 року за реєстром №2939 і зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 25 травня 2000 року за №23834. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за №6770.

Як убачається із облікової картки приватного транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_4, виданої Тернопльським МРЕВ 30 жовтня 2007 року, власником транспортного засобу ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА8971, 2004 року випуску, сірого кольору є ОСОБА_2, згідно свідоцтва ВОС023474, право керування вказаним транспортним засобом має ОСОБА_13.

Також обліковою карткою приватного транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_2, виданою Тернопільським МРЕВ 29 жовтня 2008 року стверджується, що транспортний засіб DACIA LOGAN 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №UU1LSDAAH40305127, 2008 року випуску, синього кольору зареєстрований за ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію ВОС053628, право керування вказаним транспортним засобом має ОСОБА_13.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2016 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; в порядку забезпечення позову накладено арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, а саме на: ? частину трикімнатної квартири №86, що знаходиться на проспекті ОСОБА_4, 98 у м. Тернополі, яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2; на автомобіль ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА8971, 2004 року випуску, сірого кольору, що зареєстрований за ОСОБА_2; на автомобіль DACIA LOGAN 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №UU1LSDAAH40305127, 2008 року випуску, синього кольору, що зареєстрований за ОСОБА_2

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя; в порядку поділу майна подружжя виділено ОСОБА_1 у власність: ? частину трикімнатної квартири №86, що знаходиться на проспекті ОСОБА_4, 98 у м. Тернополі, загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м., яка зареєстрована на праві приватної власності на підставі договору на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_11 19 травня 2000 року за реєстром №2939 за ОСОБА_2, згідно реєстраційного посвідчення від 25 травня 2000 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, запис в реєстровій книзі №23834; автомобіль ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА8971, 2004 року випуску, колір сірий, що зареєстрований за ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію ВОС023474 від 30 жовтня 2007 року та на автомобіль Дачія Логан1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №UU1LSDAAH40305127, 2008 року випуску, колір синій, що зареєстрований за ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію ВОС053628 від 29 жовтня 2008 року.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 02 червня 2016 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_3; рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2016 року залишено без змін.

Попри це, на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року 21 червня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/1760/15-ц про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 231264,68 гривень боргу за договором позики; 7432,15 гривень 3% річних; 2386,96 гривень судового збору.

29 червня 2016 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_14 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої в рамках виконавчого провадження ВП №51511906 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 231264,68 гривень боргу за договором позики; 7432,15 гривень 3% річних; 2386,96 гривень судового збору, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_14 винесено постанову про розшук майна боржника, згідно якої оголошено у розшук майно, а саме: ВАЗ 21110, сірий, 2004 року випуску, ДНЗ ВО8804АН; Дачія Логан 1.4, синій 2008 року випуску, ДНЗ ВО4531АМ; ПГМФ 8304, причіп, синій, 2012 року випуску, ДНЗ ВО 0548 ХТ; ПГМФ 8304, причіп, синій, 2012 року випуску, ДНЗ ВО 0549ХТ; ПГМФ 8304, причіп синій, 2012 року випуску, ДНЗ ВО 0551 ХТ; ПГМФ 8304, причіп, синій, 2012, року випуску, ДНЗ ВО 0552 ХТ; ПГМФ 8304 причіп, синій, 2012 року випуску, ДНЗ ВО 0553 ХТ, що належить боржнику ОСОБА_2.

При цьому, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 є новим власником транспортних транспортного засобу ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА8971, 2004 року випуску, сірого кольору та транспортного засобу Дачія Логан 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №UU1LSDAAH40305127, 2008 року випуску, синього кольору.

ОСОБА_10 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101440696 від 25 жовтня 2017 року квартира №86 що знаходиться в будинку №98 на проспекті ОСОБА_4 у м. Тернополі належить на праві спільної часткової власності, зокрема: ? частка ОСОБА_5, на підставі договору дарування №6770 від 13 листопада 2000 року посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_12; ? частка ОСОБА_6, на підставі договору дарування №6770 від 13 листопада 2000 року посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_12; ? частка ОСОБА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2016 року у справі №607/18344/15-ц.

Також, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 103517116 від 13 листопада 2017 року) стверджується, що квартира №86 що знаходиться в будинку №98 на проспекті ОСОБА_4 у м. Тернополі належить на праві спільної часткової власності зокрема: ? частка ОСОБА_1, ? частка ОСОБА_5 та ? частка ОСОБА_6.

У вказаній інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 103517116 від 13 листопада 2017 року), зокрема у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень містяться відомості про накладення обтяження, а саме: арешт нерухомого майна на ? частину квартири №86, що знаходиться по проспекті ОСОБА_4, 98 у м. Тернополі, номер запису про обтяження 22991144, дата та час державної реєстрації обтяження 22 квітня 2016 року, підстава виникнення обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 50938073 від 22 квітня 2016 року, видавник головний державний виконавець Стрілкова І.П., обтяжував Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_2.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні норми містяться і у актах міжнародного права. Так статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

ОСОБА_10 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Також, у абзацах 1 та 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» розяснено, що відповідачами в справі за позовами про зняття арешту є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_10 із вимогами ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно із вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Таким чином, накладення арешту на ? частини квартири №86, що знаходиться на проспекті ОСОБА_4, 98 у м. Тернополі та на транспортні засоби, зокрема, автомобіль ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА8971, 2004 року випуску, сірого кольору та автомобіль DACIA LOGAN 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №UU1LSDAAH40305127, 2008 року випуску, синього кольору, обмежує права позивача як власника щодо вільного розпорядження вказаним нерухомим майном.

При цьому, суд критично сприймає твердження представників відповідача ОСОБА_3 про те, що права позивачки ОСОБА_1 не порушені, оскільки арешт накладено на майно боржника ОСОБА_2, як такі, що повністю спростовані матеріалами справи, та зокрема Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101440696 від 25 жовтня 2017 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 103517116 від 13 листопада 2017 року).

Також, матеріалами справи спростовуються твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області щодо того, що на момент накладення арешту спірне майно належало боржнику ОСОБА_2, оскільки на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження позивач ОСОБА_1 набула права власності на спірне майно на підставі Рішення тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2018 року.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 , 268, 352, 354 -356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з ? частини квартири №86, загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м., що знаходиться на проспекті ОСОБА_4, 98 у м. Тернополі та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, накладений згідно постанови головного державного виконавця Стрілкової І.П. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50938073 від 22 квітня 2016 року, номер запису про обтяження 22991144 від 22 квітня 2016 року.

Зняти арешт з транспортного засобу ВАЗ 21110 І, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА8971, 2004 року випуску колір сірий, накладений на підставі постанови державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_14 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №51511906 від 29 червня 2016 року.

Зняти арешт з транспортного засобу Дачія Логан 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №UU1LSDAAH40305127, 2008 року випуску, синього кольору, накладений на підставі постанови державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_14 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №51511906 від 29 червня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень, в рівних частках.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_15