Справа № 126/3150/16-ц
Провадження № 2-519/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участю секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Рідна» (далі - Позивач) 23 листопада 2016 року, в особі свого представника, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), про стягнення з відповідача компенсації завданих збитків у розмірі 36 885,41 гривень.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 серпня 2015 року між ОСОБА_2 (далі Страхувальник) та Позивачем було укладено Договір № АТ 245/15 добровільного страхування автотранспортних засобів (далі - Договір страхування), предметом якого було визначено майнові інтереси страхувальника, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - Застрахований автомобіль). Позивач зазначає, що 12 жовтня 2015 року в місті Києві трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого автомобіля, внаслідок чого його було пошкоджено. Вказує, що постановою Дарницького районного суду м. Києва Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. За заявою власника Застрахованого автомобіля, пошкодженого в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, Позивачем було визнано зазначену подію страховим випадком 13 січня 2016 року на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 36 885 грн. 41 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 19167 від 13 січня 2016 року. Посилаючись на ряд норм чинного законодавства, зокрема статтю 27 Закону України «Про страхування», статті 993, 1166 Цивільного кодексу України, позивач звертався до відповідача з регресною вимогою, в якій пропонував в добровільному порядку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з його вини, в розмірі 36 885 грн. 41 коп. Однак відповідач жодним чином не відреагував на вказану пропозицію позивача. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь вказану суму із відповідача, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

23.11.2017 року представником позивача було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію завданих збитків у розмірі 30 885,41 гривень та витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1 378,00 копійок, оскільки 27. 06.2017 року на поточний рахунок ПрАТ СК «Рідна» від страхувальника за договорм № АТ 245/15 добровільного страхування автотранспортних засобів від 17.08.2015, за яким був застрахований автомобіль Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 надійшли кошти в розмірі 6 000,00 гривень, в якості повернення частини сплаченого позивачем страхового, а отже право вимоги про відшкодування завданих збитків до ОСОБА_3 зменшилось на зазначену суму.

У судовому засіданні, представник позивача позов з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на візив на позовну заяву, підтримав, позовні вимоги просив суд задовольнити повністю.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю, посилаючись на підстави, викладені у відзиві на позовну заяву та аргументуючи свою позицію тим, що пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1, був відремонтований за його власний рахунок (кошти в розмірі 6000 грн. відраховувались з його заробітної плати) та він продовжував ним використовуватись в якості таксі до січня 2016 року. Відповідача для участі в оцінці та визначенні вартості відновлюваного ремонту власник транспортного засобу не запрошував, власник транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування лише через три місяці, а не через 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, тому вважає, що позовні вимоги з огляду на зазначені ним в письмовому відзиві обставини є безпідставними, оскільки такі пошкодження могли бути завдані транспортному засобу не відповідачем.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Рідна» та ОСОБА_2 було укладено Договір № АТ 245/15 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1, строком дії до 18 лютого 2016 року.

12 жовтня 2015 року о 08 год. 05 хв. ОСОБА_3 в місті Київ, керуючи автомобілем Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1, виїжджаючи в напрямку перехрестя з вулиці Драгоманова, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4А, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року, щодо даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказане судове рішення є чинним.

Судом встановлено, що із заявою про виплату страхового відшкодування за Договором страхування у зв`язку із настанням страхового випадку, власник автомобіля Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернулвся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» 12 січня 2016 року.

Позивачем на підставі умов договору № АТ 245/15 добровільного страхування наземного транспорту було визнано подію 12 жовтня 2015 року, внаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль, страховим випадком та відповідно до розрахунку фізичної особи підприємця ОСОБА_5 № НОМЕР_3 від 12.01.2016 року на оплату відновлювального ремонту в розмірі 36 885,41 гривень, страхового акта № 3971 від 13.01.2016 року та додатку № 1 до нього проведено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику (власнику) автомобіля ОСОБА_2 в розмірі 36 885,41 гривень, які були перераховані на рахунок ФОП ОСОБА_5, що підтверджується платіжним дорученням № 19167 від 13 січня 2016 року.

Правовідносини у сфері добровільного страхування наземного транспорту регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 14.2.10 Договору № АТ 245/15 добровільного страхування наземного транспорту, у разі отримання від особи відповідальної за завдані внаслідок страхового випадку збитки, третіх осіб повного чи часткового відшкодування будь-яких завданих збитків у будь-якій формі, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання такого відшкодування письмово повідомити про це Страховика, а в разі отримання такого відшкодування після здійснення страховиком виплати страхового відшкодування за відповідним страховим випадком протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання такого відшкодування від таких осіб повернути Страховику отримане страхове відшкодування, його частину в розмірі перевищення отриманих від третіх осіб відшкодувань збитків, завданих внаслідок страхового випадку, в тому числі страхових відшкодувань, над розміром прямого збитку.

В листі від 23.06.2017 року, направленим власником автомобіля Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 на запит ПрАТ «СК «Рідна», останній визнав, що після настання 12 жовтня 2015 року дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої відбулося пошкодження застрахованого автомобіля, ОСОБА_3, який на той час використовував зазначений автомобіль, було відшкодовано частину його ремонту в сумі 6 000,00 гривень, замінені при ремонті запчастини були утилізовані та відповідно до умов договору він зобовязується повернути частину виплаченого страхового відшкодування в сумі 6 000,00 гривень.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося пошкодження застрахованого автомобіля Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 відбулася 12 жовтня 2015 року і того ж дня було складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_3, а з вимогою про сплату страхового відшкодування власник зазначеного автомобіля ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Рідна» лише 12.01.2016 року, тобто через досить тривалий проміжок часу. Окрім того згідно з довідкою про пошкодження транспортних засобів від 12.10.2015 року, автомобіль Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав наступні механічні пошкодження: переднього бамперу, решітки бамперу, підсилювача бамперу, завіси тримача передніх фар, передніх підкрильників, тримача номера, зміщення кріплення радіатора та був помятий державний номерний знак, що суттєво різняться з виконаними роботами, які зазначені в платіжному дорученні ФОП ОСОБА_5 (рахунок на оплату № НОМЕР_3 від 12.01.2016 року, поданим власником застрахованого автомобіля ОСОБА_2 для виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «Рідна».

Під час судового розгляду справи в судовому засіданні було встановлено, що відразу 12.10.2015 року після дорожньо-транспортної пригоди за вказівкою керівника служби таксі «SHARK», де працював відповідач, останнім було передано пошкоджений автомобіль Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 для проведення його ремонту до СТО, належного ФОП ОСОБА_5, та протягом двох діб ремонт автомобіля було закінчено. Відповідач продовжив відразу працювати на зазначеному автомобілі та здійснював експлуатацію автомобіля в якості таксі протягом двох місяців, йому було повідомлено, що вартість ремонтних автомобіля робіт складає 6 0000,00 гривень, які і були вирахувані частинами з його заробітної плати та претензій до нього від власника автомобіля не було.

Тобто, ремонт застрахованого автомобіля Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1, що отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП в порушення п. 18.1.7 Договору № АТ 245/15 добровільного страхування наземного транспорту від 17.08.2015 року, було здійснено без письмового дозволу Страховика без огляду його представником, що є причиною для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Окрім того, оскільки автомобіль Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 експлуатувався відповідачем вже через два дні в якості таксі та був відремонтований за кошти, які були відраховані з заробітної плати ОСОБА_3, то відповідно до умов Договору № АТ 245/15 добровільного страхування наземного транспорту від 17.08.2015 року такий випадок не належить до страхових випадків, так як в п. 17.2.4 не є страховими випадками пошкодження, знищення або втрата ТЗ та/або ДО, що використовувався в якості таксі.

Суд не приймає до уваги обґрунтування, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву сторони позивача, оскільки вони не підтверджені належними доказами та спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами, а саме, тим, що отримані внаслідок ДТП механічні пошкодження автомобілем Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1, який використовувався в якості таксі, не є страховим випадком відповідно до п. 17.2.4 договору страхування та ремонт автомобіля було проведено без письмового дозволу Страховика - ПрАТ «СК «Рідна» та огляду його представником в порушення п. 18.1.7 договору страхування, позивач же виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля ОСОБА_2, не перевіривши зазначені факти щодо наявності настання страхового випадку та підстав виплати страхового відшкодування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення суми компенсації завданих збитків у розмірі 30 885,41 з відповідача ОСОБА_3 є необґрунтованими та недоведеними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 1378, 00 гривень, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 265, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12-А, ) до ОСОБА_1 (24400, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) про стягнення коштів відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний тект рішення виготовлено 18.04.2018 року.

Суддя В.Г. Болобан