ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №622/171/18
Провадження №2/622/347/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участю секретаря Попової В.М.,

розглянувши у загальному позовному провадженні під час підготовчого судового засідання у залі суду у смт. Золочів Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, укладений між сторонами по справі 21.11.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області (актовий запис №118) та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Підставою позовних вимог позивач зазначив відсутність фактичних шлюбних відносин між сторонами на протязі останніх двох років та відсутність допомоги відповідача в утриманні дитини. Спільне господарство сторони не ведуть, між сторонами існують різні погляду на облаштування сімейного життя.

Ухвалою судді від 15.03.2018 року провадження по справі було відкрито та справу було призначено у підготовче судове засідання у загальному позовному провадженні відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, відповідачу запропоновано подати відзив, а позивачу оригінали наданих до суду документів (а.с.17).

06.04.2017 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він погодився на розірвання шлюбу між ним та позивачем та понесення у зв`язку з цим судових витрат позивача по сплаті судового збору, а в частині стягнення з нього аліментів, просив суд визнати їх розмір також у твердій грошовій сумі, однак у розмірі 1000,00 грн. Разом із відзивом надав суду копії довідок зі свого колишнього та теперішнього місць праці, а також докази направлення відзиву позивачу по справі (а.с.21-29). За своєю правовою природою вказаний відзив є частковим визнанням позову в одній частині та повним в інший. Вказане визнання позовних вимог відповідачем не суперечить вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України, а тому може бути прийнято судом.

Позивач по справі, отримавши відзив відповідача, надала у підготовче судове засідання заяву від 11.04.2018 року, в якій погодилася з доводами відзиву в частині зменшення розміру аліментів та просила суд розглянути справу без участі позивача у звязку із зайнятістю на роботі (а.с.30).

Відповідач, отримавши заяву позивача по визнання його відзиву, також надав заяву від 11.04.2018 року, в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги поданого ним відзиву підтримав (а.с.31).

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, надавши згоду на розгляд справи у підготовчому судовому засіданні, при цьому відповідач визнав позовні вимоги частково, а позивач погодилася із вказаним визнанням, тобто сторони прийшли до згоди щодо позовних вимог, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

21.11.2006 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області (актовий запис №118), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №039250 (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №065984, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області (актовий запис №79 від 16.10.2006 року)(а.с.9).

Дитина станом на час розгляду справи мешкає разом із позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Золочівської селищної ради Харківської області №164 від 09.02.2018 року.

Причиною розпаду сім`ї судом встановлються різні погляди сторін на сімейне життя, різні світоглядні подобання. Вказані причини розпаду сім`ї знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та не оспорювалися сторонами. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, її збереження протирічить інтересам позивача, тому шлюб потрібно розірвати.

При вирішенні питання щодо прізвища позивача, яка його змінила при укладанні шлюбу, враховуючи той факт, що позивач про вказану обставину суд не просила, суд керуючись принципом юридичної визначеності рішення суду, вважає при відсутності інших клопотань, що позивачу слід залишити шлюбне прізвище ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини на момент пред`явлення позову не надає. При цьому суд виходить з того, що обовязок по доказуванню надання допомоги на дітей держава покладає в такій категорії справ саме на відповідача, який жодних доказів надання такої допомоги суду не надав, а тому суд вважає, що відповідач належним чином свої батьківські обовязки в цій частині не виконує, у звязку з чим позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з урахуванням визнання нею відзиву відповідача по справі.

При цьому суд зазначає, що аліменти, визначені у твердій грошовій сумі відповідно до діючого з липня 2017 року законодавства також не можуть бути меншими, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги, погодженні сторонами, окрім іншого, повинні бути доповнені і вказаною нормою, оскільки в іншому випадку при прийнятті судового рішення будуть порушені вимоги діючого законодавства.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

На підставі ч.1 та ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи із вказаної диспозиції статті суд в будь-якому випадку повинен встановити мінімальний розмір аліментів на дитини у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, навіть якщо про це позивач не зазначила у своїй позовній заяві.

При вирішенні питання судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., який вона сплатила при зверненні до суду. Вимога позивача щодо стягнення з відповідача банківської комісії при сплаті судового збору у розмірі 10,00 грн., про що вона зазначила у позовній заяві, задоволенню не підлягає, оскільки вказані кошти не входять до розміру судового збору, а є комісією, яку спалює платник відповідному банку за перерахування коштів на відповідний рахунок.

Щодо судового збору за вимогою про стягнення аліментів суд зазначає наступне. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ. До цього часу вказаний порядок КМУ не прийнятий, у звязку з чим судові витрати по справі, які складаються із несплаченого судового збору, слід компенсувати за рахунок держави.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому підставою для ухвалення рішення у підготовчому засіданні є дотримання порядку, передбаченого ст.206 ЦПК України. На підставі ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 197, 198, 200, 206, 259, 263-265, 268, п.1 ч.4 ст.274, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, ч.1 ст.110, ст.ст. 112, 113, 180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 та ч.5 ст. 183 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково в межах визнаних нею заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву від 06.04.2018 року.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: 61103, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - НОМЕР_2), зареєстрований 21.11.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області (актовий запис №118).

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище «Медведєва».

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: 61103, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - НОМЕР_2) аліменти на утримання спільної дитини сторін по справі: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча грн. 00 коп.) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,із щомісячною індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 22.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: 61103, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - НОМЕР_2) судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору за розгляд вимог про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн.80 коп.).

В іншій частині позовних вимог позивача відмовити.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Золочівського районного суду Харківської області: ОСОБА_4.