Ухвала

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 547/1409/15-ц

провадження № 61-4082св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль»,

відповідачі: ОСОБА_1, фермерське господарство «Журавель»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2016 року у складі судді Литвина М. М. та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року у складі колегії суддів: Чумак О. В., Кривчун Т. О., Карнауха П. М.,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» (далі - ТОВ «Семаль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, фермерського господарства «Журавель» (далі - ФГ «Журавель») про визнання договору оренди землі поновленим, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень на земельну ділянку.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2016 року в задоволенні позову ТОВ «Семаль» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року залишено без змін.

У серпні 2016 року ТОВ «Семаль» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як свідчить аналіз матеріалів справи, при постановленні оскаржених судових рішень, суди застосували статтю 33 Закону України «Про оренду землі»

Стосовно застосування цієї норми права висловлені висновки, які містяться в постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року в справі № 6-2540цс16, 6 вересня 2017 року в справі № 6-2539цс16.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 594/376/17-ц (провадження №61-841св17) за позовом ТОВ «Мрія Центр» до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі та визнання договору оренди землі поновленим за касаційною скаргою ТОВ «Мрія Центр» на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 листопада 2017 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 594/376/17-ц (провадження №61-841св17) свідчить про те, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми матеріального права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від року у справі від 23 листопада 2016 року в справі № 6-2540цс16, 6 вересня 2017 року в справі № 6-2539цс16).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 251 ЦК України до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 594/376/17--ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № № 547/1409/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини 1 статті 252, пункту 10 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 547/1409/15-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_1, фермерського господарства «Журавель», про визнання договору оренди землі поновленим, визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень на земельну ділянку, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 594/376/17-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська
Судді: В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило