Справа № 569/3409/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Смолій Л.Д.

при секретарі: Моргун А.М.

за участю представника скаржників ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Свою скаргу мотивують тим, що після смерті ОСОБА_4 07 грудня 2017 року відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається із 1/3 частини квартири № 15 в м.рівне, по вул.. Д.Галицького, буд. 5. Під час оформлення спадщини заявникам, які є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 стало відомо про те, що на вищевказане спадкове майно накладено арешт згідно постанови № 35426853 від 17.12.2012 року. ОСОБА_3, яка є співвласником квартири № 15 в м. Рівне по вул.. Д.Галицького, 5 звернулась до Рівненського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області з проханням зняти арешт, оскільки, будучи спадкоємцем, також планувала прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 Однак їй у цьому було відмовлено, оскільки виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження вважається завершеним, а ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено такої підстави для зняття арешту з майна, як повернення виконавчого документу стягувачу у зв»язку з відсутністю у боржника майна.

Вважають дії державного виконавця Шпак О.М., щодо відмови у знятті арешту з майна неправомірними та просять зобовязати Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, що належало ОСОБА_4, який був накладений в межах виконавчого провадження № 35426853 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.12.2012 року .

В судове засідання заявники не з»явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Представник заявників ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, просила її задоволити з підстав викладених у ній.

Державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_5 в судове засідання не з»вився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_5 підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи

07 грудня 2017 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ГЮ № 216824 від 11 грудня 2017 року. (а. с. 9)

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 401/02-14 державного нотаріуса ОСОБА_6 Другою Рівненською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 350/2017 після смерті ОСОБА_4

Спадкоємцем за законом першої черги є син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину 20 грудня 2017 року заявою зареєстрованою у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 994 від 20.12.2017 року. Проте заявнику вказаною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири № 15, що знаходиться в м. Рівне по вул. Д.Галицького, буд. 5 у зв»язку з арештом всього спадкового майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.12.2012 року постановою № 35426853 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 та оголошено заборону на його відчуження головним державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_7

Як встановлено судом ОСОБА_3, яка відповідно до свідоцтва про право власності від 26.10.2016 року є співвласником квартири №15 в м. Рівне, по вул. Д.Галицького, 5 (а.с. 10) звернулась до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області із заявою про зняття арешту із спадкового майна. Розгляд вказаної заяви було доручено державному виконавцю Рівненського МВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області ОСОБА_5

Із відповіді на заяву ОСОБА_3 встановлено, що на виконанні у Рівненському міському відділі ДВС перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду № 1715/15790 виданого 22.10.2012 року про стягнення із ОСОБА_4 штрафу в розмірі 850 грн в дохід держави (ВП №35426853) та виконавчого листа Рівненського міського суду № 1715/18312/12 виданого 13.12.2012 року про стягнення із ОСОБА_4 на користь РФ ПАТ «Укртелеком» 2238,07 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (ВП № 40142563) 28.12.2012 року державним виконавцем винесено постанову ВП 35426853 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» 20.02.2014 року державним виконавцем винесено постанову ВП 40142563 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв»язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Оскільки відомостей, що підтверджують сплату боргу до відділу не надходило, ст.. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений виключний перелік підстав для зняття арешту з майна, а підстави, з яких повернуто виконавчі документи до нього не належать державним виконавцем відмовлено ОСОБА_3 у знятті арешту з майна.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року, який був чинним на час винесення постанови про арешт майна) у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Вищевказані обставини вказують на те, що при винесені постанов про завершення виконавчих проваджень та про повернення виконавчого документа, державний виконавець повинен був вказати на необхідність зняття арешту та наявних заборон відчуження з нерухомого майна боржника, чого зроблено не було.

Окрім того суд звертає увагу, що заява ОСОБА_3 була подана 17.01.2018 року після набрання чинності новим Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) та підлягала вирішенню відповідно до чинного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02.06.2016 року) про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Однак, застосувати вказані положення закону державний виконавець позбавлений можливості, оскільки усі постанови, які стосуються виконавчих проваджень, стороною у яких був ОСОБА_4, були завершені або повернуті до набрання чинності цим законом.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного участині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як встановлено судом, на день розгляду скарги у провадженні Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відсутнє будь-яке незавершене виконавче провадження відносно ОСОБА_4

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що субєктом оскарження не доведено і судом не встановлено наявності законних підстав для перебування на теперішній час нерухомого майна, належного ОСОБА_4 під арештом.

За наведених обставин, та з метою відновлення порушених спадкових прав заявників, за захистом яких вони звернулись до суду, суд прийшов до висновку, що їх вимоги є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушеня (поновити порушене право заявника).

Оскільки в судовому засіданні було встановлено та доведено обґрунтованість скарги, з метою захисту спадкових прав заявників, суд знаходить підстави для задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 неправомірними.

Зобов»язати Рівненський міський відділ відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, що належало ОСОБА_4, який був накладений в межах виконавчого провадження № 35426853 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.12.2012 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -