АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Херсон

справа №766/21371/17

провадження №22-ц/791/373/2018

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Бездрабко В.О.,
Приходько Л.А.,
секретар Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Хайдарової І.О. від 08 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадро-Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів та процентів за користування чужими коштами,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Одночасно позивач подала до суду заяву, в якій просила вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно та кошти на банківських рахунках ТОВ «Квадро-Фінанс» в межах ціни позову у розмірі 1 353 418,88 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 грудня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність даної ухвали та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм діючого законодавства, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Квадро-Фінанс», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали, просить скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не зазначено на яке саме нерухоме майно необхідно накласти арешт, не надано доказів, що відповідачу належить будь-яке майно, також не зазначено номери рахунків та у яких банківських установах вони відкриті.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.149,150 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, як зазначено в ч.3 ст. 150 ЦПК України, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення з ТОВ «Квадро-Фінанс» на користь позивачки безпідставно набутих коштів та процентів за користування коштами, отриманих відповідачем за укладеним попереднім договором у загальному розмірі 1 353 418,88 грн.

Порушуючи клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та кошти на банківських рахунках ТОВ «Квадро-Фінанс» в межах ціни позову у розмірі 1 353 418,88 грн., позивач посилалась на можливі ускладнення виконання в майбутньому рішення суду у випадку його задоволення.

Враховуючи, що виділенні матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо наявності у ТОВ «Квадро-Фінанс» на праві власності будь-якого нерухомого майна, і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції апелянтом також не було надано такої інформації, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів заяви ОСОБА_5 щодо застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне ТОВ «Квадро-Фінанс».

Таким чином заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Квадро-Фінанс» не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Щодо задоволення заяви ОСОБА_5 в частині накладення арешту на кошти на банківських рахунках ТОВ «Квадро-Фінанс» колегія суддів дійшла до наступного висновку.

З виділених матеріалів вбачається, що між сторонами дійсно виник спір про стягнення з ТОВ «Квадро-Фінанс» на користь позивачки безпідставно набутих коштів та процентів за користування цими коштами, отриманих відповідачем за укладеним попереднім договором у загальному розмірі 1 353 418,88 грн.

Враховуючи, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та зважаючи, що відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивача в разі ухилення відповідача від виконання рішення суду, колегія суддів вважає за можливе забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Квадро-Фінанс» в межах суми заявлених позовних вимог, а саме в розмірі1 353 418,88 грн., що знаходяться на його банківських рахунках, визначення місцезнаходження яких здійснюється у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Застосований судом вид забезпечення позову захищає права позивача на випадок можливого ухвалення рішення на його користь.

Посилання представника ТОВ «Квадро-Фінанс» на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки товариства буде перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки арешт на грошові кошти накладається виключно в межах суми стягнення, що загалом не може розцінюватися як перешкода господарській діяльності юридичної особи, з зазначенням про неможливість накладення арешту на кошти, які передбачені на заробітну плату та інші обов'язкові платежі. Жодних доказів на підтвердження того, що даний вид забезпечення позову буде перешкоджати господарській діяльності товариства, відповідачем суду не надано.

Твердження представника відповідача про те, що заявником не зазначено жодних обставин, які б підтверджували, що невжиття заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегією суддів до уваги також не приймається, оскільки застосування судом забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти лише обмежує право відповідача розпорядження цим майном на певний період.

Заперечуючи наявність підстав для забезпечення позову представник ТОВ «Квадро-Фінанс» посилався також на необґрунтованість права вимоги позивача за договором. Проте, такі доводи не підлягають оцінці при вирішенні питання про забезпечення позову.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з постановленням нової про часткове задоволення заяви позивачки про застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 грудня 2017 року скасувати та постановити нову.

Заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадро-Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів та процентів за користування чужими коштами задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Квадро-Фінанс» (; 73000, Херсонська область, місто Херсон, вулиця Нафтовиків, будинок 50) в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 1 353 418,88 грн. (один мільйон триста п'ятдесят три тисячі чотириста вісімнадцять гривень вісімдесят вісім копійок), за винятком грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати та обов'язкових внесків, зборів та платежів, передбачених законодавством України.

У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення - 13 квітня 2018 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А.Приходько