Дата документу 04.04.2018
Справа № 334/2183/18
Провадження № 2/334/2447/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Разом з позовною заявою від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? квартири, загальною площею 51,3 м.кв., розташованою за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві приватної спільної часткової власності відповідачці ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) .

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд при розгляді заяви про забезпечення позову має пересвідчитись, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 КПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики в розмірі 88050 гривень /а.с.3-5/.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію

права власності № 17045773 від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності ? частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23511441 від 22 листопада 2017 року ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності ? частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Однією із необхідних умов для забезпечення позову є надання позивачем належних і допустимих доказів того, що майно, на яке позивач просить накласти арешт, знаходиться у власності відповідача на час подання позовної заяви. Позивачем надано докази того, що саме відповідачці ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності зазначені 3/4 частини квартири.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, та вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної чи фізичної особи. Позивачем зазначена ціна позову, яка складає 88050 гривень, але не проведена оцінка майна та не зазначена вартість 3/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з чим суд не може встановити співмірності вартості нерухомого майна із заявленими позивачем вимогами.

Також ОСОБА_1 в обґрунтування заяви зазначено, що необхідність забезпечення позову у вигляді арешту на майно ТОВ «СНАУТ» виникла тому, ОСОБА_1 дізнався про той факт, що майно ОСОБА_3, а саме квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 вже виставлена на продаж у багатьох агентствах нерухомості, а продаж її у свою чергу може унеможливити повернення боргу.

По-перше суду не зрозуміло про яке майно ТОВ «СНАУТ» зазначає ОСОБА_1 в своїй заяві про забезпечення позову, по-друге, заявником не надано до суду ніяких підтверджень того, що відповідач ОСОБА_3Л якось намагається відчужити свої ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач не довів, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що заява необґрунтована і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 247, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Ісаков Д. О.