Справа № 305/501/18
Провадження по справі 2-о/305/15/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Марусяк М. О.

секретаря судового засідання Корадіні А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що вона, ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Ірлява, Перечинського району, Закарпатської області. 04 березня 1961 року вона одружилася з ОСОБА_3, 1936 року народження, уродженцем с. Нижні Луги, Демидовського району Смоленської області. За період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. ІНФОРМАЦІЯ_6 її чоловік ОСОБА_3 помер. Наразі, вона є особою пенсійного віку, внаслідок чого їй призначено пенсію за віком. Розмір пенсії є мінімальним. За життя її чоловік був військовослужбовцем, через що вона має право на отримання пенсії по втраті годувальника, яка забезпечила б їй значно більший розмір пенсії, ніж зараз вона має. Вона звернулася в управління Пенсійного фонду України, де їй було роз'яснено, що у зв'язку з тим, що у свідоцтві про смерть її чоловіка його прізвище значиться ОСОБА_3, тобто не збігається з тим, що вказане у свідоцтві про шлюб, тому вона не має права на перерахунок пенсії по втраті годувальника. Помилка у написанні прізвища її чоловіка у свідоцтві про смерть була зумовлена тим, що за життя у паспорті громадянина України , що був виданий 26 березня 2001 року, з невідомих причин, її чоловік значився ОСОБА_3. На підставі вище викладеного, просила встановити, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебувала у родинних відносинах, як чоловік та дружина, з громадянином ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, свідоцтво про смерть якого видане ІНФОРМАЦІЯ_6 відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області на ім'я ОСОБА_3.

Ухвалою судді від 27 березня 2018 року відкрито провадження у справі.

Заявник, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася. Надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу за її заявою до ПФУ про встановлення факту, що має юридичне значення без її участі.

В судове засідання представник заінтересованої особи Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Бузаш Г.М. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує на задоволенні вимог, викладених у заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту :1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Зазначений у частині першій 315 ЦПК України перелік справ, не є вичерпним, проте за змістом ч.2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з цим, частиною 3 статті 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

З матеріалів справи, судом встановлено, що факт перебування нині померлого ОСОБА_3 та заявниці ОСОБА_1 у родинних відносинах, як чоловіка та дружини, ніким не оспорюється та стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 04 березня 1961 року.

Натомість наявні розбіжності у документах наданих заявницею для призначення пенсії по втраті годувальника.

З листа, наданого 29.03.2018 за №82-Г заступником начальника головного управління Маслякевич Г.В. слідує, що у свідоцтві про одруження прізвище чоловіка заявниці зазначено "ОСОБА_3", а у свідоцтві про смерть - "ОСОБА_3". У пред'явленому паспорті прізвище заявниці зазначено, як "ОСОБА_1". Для призначення пенсії по втраті годувальника заявниці необхідно привести документи у відповідність.

На підставі викладеного, слідує, що заявник, ОСОБА_1, фактично просить внести зміни до свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6, відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Отже, в даному випадку наявний спір про внесення змін до актового запису.

Враховуючи наведені обставини, а також положення Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якими передбачений порядок внесення змін до актового запису цивільного стану, така зміна проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, що виключає розгляд справи в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення в силу ч.1 ст. 315 ЦПК України. Цим Законом передбачено оскарження відмови у внесенні змін до актового запису, така відмова може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства, спірні правовідносини мають публічно-правову природу, отже справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства в Закарпатському окружному адміністративному суді.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Згідно ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, в даному випадку наявний спір між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень, який виникає з приводу оскарження його рішення, а відтак вказана справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду із роз'ясненням останній права на звернення до Закарпатського окружного адміністративного суду із відповідним адміністративним позовом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 257, 259, 260, 261, 293, 315, 352-354, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз'яснити особі, яка зверталася до суду, що вона має право звернутися до Закарпатського окружного адміністративного суду із відповідним адміністративним позовом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Головуюча: Марусяк М.О.