УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря Солонської Т.В,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання старшого державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про оголошення розшуку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2018 року старший державний виконавець Кальміуського ВДВС м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про оголошення розшуку ОСОБА_2 Заявлену вимогу державний виконавець обґрунтувала тим, що на виконанні Кальміуського ВДВС м. Маріуполя знаходиться виконавчий лист № 2-5079 від 18.11.2004 року, виданий Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1 неоподаткованого налогом мінімуму доходів громадян, для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 07.10.2004 року. Боржник добровільно з 17.12.2014 року аліменти не сплачує, за викликом державного виконавця не зявляється. При виході за адресою: АДРЕСА_1, державним виконавцем встановлено, що за вказаною адресою боржник не мешкає. Згідно відповіді ДПІ боржник не перебуває на податковому обліку, як фізична-особа підприємець. Згідно відповідей ПФУ боржник пенсію не отримує та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами. Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження. На підставі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 438 ЦПК України просить задовольнити подання та оголосити розшук боржника.

Державний виконавець у судове засідання не зявилась, у поданні просила проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Кальміуському ВДВС м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5079 від 18.11.2004 року, виданий Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1 неоподаткованого налогом мінімуму доходів громадян, для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 07.10.2004 року та підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 51973138 від 18.08.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов'язки у сфері матеріальних правовідносин.

У примусовому порядку державними виконавчими службами виконуються рішення суду у цивільних справах та інші рішення державних органів, якими задоволено вимоги про зобов'язання боржника до виконання певних дій або стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

В обґрунтування заявленого подання державним виконавцем представлено складений нею акт від 16.03.2018 року, в якому зазначено, що при виході державного виконавця за вказаною у виконавчому документі адресою місцем мешкання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, було встановлено, що за цією адресою боржник не проживає, його місцезнаходження не відоме.

Надані відповіді на запити з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, про те, що ОСОБА_2 не перебуває на податковому обліку як фізична-особа підприємець, база даних не містить місця його роботи, пенсію він не отримує та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами.

Також, старшим державним виконавцем Кальміуського відділу ДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову від 26.03.2018 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що державний виконавець на підтвердження своїх вимог надав достатньо письмових доказів про безрезультатність вжитих ним заходів щодо виявлення місця знаходження боржника, його доходів та будь-якого майна, на яке можна було б звернути стягнення для примусового виконання рішення суду.

Отже, державним виконавцем надано достатні докази, які свідчать про здійснення певного обсягу виконавчих дій та вжиття заходів примусового виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги вказані положення та встановлені обставини суд вважає, про необхідність оголошення боржника у розшук для своєчасного та належного виконання виконавчого документу.

У звязку із цим подання державного виконавця слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про оголошення розшуку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - задовольнити.

Оголосити розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Суддя: ОСОБА_5