Номер провадження 2/754/1542/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

секретаря судового засідання: Двірко Т.В.,

за участі: представника позивачів - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: Житлово- будівельний кооператив «Арсеналець-27», про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-27», про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 А позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є доньками померлого ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина. Позивачі по справі у визначений законом строк звернулись до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом. Крім того позивачка ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя. До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1. Однак, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації вищевказаної квартири державний нотаріус ОСОБА_7 відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у рівних частках, а також свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, та видала постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій. На підставі викладеного позивачі звертаються до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 як частку в спільному сумісному майні подружжя, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом та за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивачів позовну заяву підтримала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача: Київської міської ради в судове засідання не з'явився, однак від нього на адресу суду надійшло пояснення відповідно до якого просить слухати справу у відсутність представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи: Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-27» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.12.2017 року занесеною до журналу судового засідання за клопотанням представника позивачів забезпечено докази та зобов'язано П'ятнадцяту київську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи №1433/2016, заведеної після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5

Вислухавши пояснення представника позивачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

В свідоцтві про одруження серії НОМЕР_4 зазначено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилися 27.01.1979 року про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №2. Після одруження прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого Дарницьким відділом РАЦС в м. Києві 05.08.1986 року батьками ОСОБА_9 є: мати - ОСОБА_2 та батько - ОСОБА_6

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7, виданим 05.01.2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім"ї дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_9

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, виданого Печерським відділом РАЦС в м. Києві 25.07.1979 року батьками ОСОБА_10 є: мати - ОСОБА_2 та батько - ОСОБА_6

Згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_9, виданим 02.09.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_10

Згідно з Ордером на жиле приміщення в будинку ЖБК «Арсеналець-27» серії НОМЕР_8 від 01.08.1988 року, він був виданий на заняття квартир сім'єю з чотирьох осіб, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 квартири АДРЕСА_3.

Чоловік позивача ОСОБА_2 та батько позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був членом ЖБК «Арсеналець-27», що підтверджується довідкою №245 від 26.12.1986 року ЖБК «Арсеналець-27».

Згідно з довідкою ЖБК «Арсеналець-27» №29 від 15.08.2017 року ОСОБА_6 24.03.1992 року в повному обсязі сплатив пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 15229,70 карб.

Згідно довідки Форма №3 виданої ЖБК «Арсеналець-27» від 07.06.2016 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 (дочка власника), ОСОБА_6 (власник), ОСОБА_4 (дочка власника), ОСОБА_2 (дружина власника), ОСОБА_11 (онук), ОСОБА_12 (онука).

29.05.2016 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.05.2016 року.

Відповідно до листа Київського міського бюро технічної інвентаризації від 15.12.2016 року за №46488 згідно з даними бюро квартира АДРЕСА_4, на праві власності не зареєстрована.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі і на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачі звернулись до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках кожному та видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя пережившій дружині ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_5 після смерті чоловіка та батька ОСОБА_6, але їм було відмовлено постановою державного нотаріуса від 29.12.2016 року у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України УРСР «Про власність» в редакції, що діяла станом на 24.03.1992 року члени житлового, житлово-будівельного кооперативу, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Отже, вбачається, що право власності члена житлово-будівельного кооперативу на квартиру раніше виникало моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

У відповідності до абз. З п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після й смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщи може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державне реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, зважаючи на вищевикладене можна стверджувати, що померлий ОСОБА_6 будучи членом ЖБК «Арсеналець-27» повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_3 і став за життя її власником, у зв'язку з цим дана квартира входить до складу спадщини, а тому за позивачами як спадкоємцями за законом першої черги має бути визнано право власності на вказану квартиру.

Оскільки померлий не зареєстрував у відповідні органах право власності на спірну квартиру, позивачі не можуть вступити в спадщину в загальному порядку і змушені звертатися до суду з даним позовом.

Також позивачка ОСОБА_2 в позовній заяві вказує на те, що квартира АДРЕСА_5 була набута померлим ОСОБА_6 у період його перебування у шлюбі з ОСОБА_2, тобто, вищевказана квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_2, як подружжя, а тому частка позивачки ОСОБА_2 становить 1/2 частину квартири.

У відповідності зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Положенням ч. 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до норм чинного законодавства набуття майна за часі шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо майно було набуте за час шлюбу, передбачається (презумується), що воно є спільним.

Відповідно до п. 1.1. та п. 2.2. Глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Якщо до складу майна, на частку якого видається свідоцтво, входить майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності подружжя на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку.

Отже, оскільки пай померлим виплачувався у шлюбі з позивачкою ОСОБА_2, яка також брала участь у виплаті пайового внеску, тому спірна квартира є об'єктом спільною сумісною власністю подружжя.

Оскільки частки дружини і чоловіка у праві спільної власності подружжя є рівними, дружині померлого - позивачці ОСОБА_2, належить 1/2 частини спірної квартири.

Інші ? частини спірної квартири у порядку спадкування має бути розподілена між усіма позивачами у рівних долях.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що за позивачкою ОСОБА_2 повинно бути визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 як частку в спільному сумісному майні подружжя та на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

За позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинно бути визнано право власності по 1/6 частині кожній квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 182, 328, 368, 392, 1216, 1217, 1261, 1264, 1268, 1296ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: Житлово- будівельний кооператив «Арсеналець-27», про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 як частку в спільному сумісному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Сторони по справі: позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 02222, АДРЕСА_6;

позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 02222, АДРЕСА_6;

позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: 02222, АДРЕСА_6;

відповідач: Київська міська рада, , місце знаходження: 01044, м.Київ, вул..Хрещатик, 36;

третя особа: Житлово - будівельний кооператив «Арсеналець-27», 02222, м.Київ, проспект Маяковського, 38/10.

Повний текст рішення складено 06.04.2018 року.

Суддя: Н.Г. Таран