Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/61/17 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія 59 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року під головуванням судді Щербаченко І.В.

у цивільній справі №280/61/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію про те, що він, працюючи начальником КРУ, скористався службовим становищем та незаконно отримав з колгоспу ім.Кірова, який у подальшому перейменовано в КСП «Коростишівське», яке в послідуючому було реорганізоване у СТОВ «Племзавод Коростишівський», корову замість виписаного «телятка», йому подарували автомобіль «Таврія» та трактор МТЗ; зобовязати ОСОБА_4 протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду у справі спростувати у такий же спосіб, у який вона була поширена, недостовірну інформацію та таку, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію; стягнути 30 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, які він має намір витратити на відновлення своєї ділової репутації. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що зазначену недостовірну інформацію ОСОБА_4 поширила 10.01.2017 року в залі Коростишівського районного суду в судових дебатах за участі суду, сторін та свідків, про що свідчить фонограма судового засідання за 10.01.2017 року, запис за 11:43:33 годину. Вказана інформація жодним чином не стосується питання, яке було предметом судового розгляду, доводилося до суду та присутніх у судовому засіданні виключно з метою формування негативної думки щодо особи ОСОБА_3 На його переконання, вказана інформація вплинула на прийняття судом негативного для нього рішення - йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Поширена інформація не є оціночним судженням ОСОБА_4, а є твердженням про конкретні факти, які звинувачують позивача у незаконній діяльності та протиправній поведінці, зокрема, у тому, що позивач протиправно використовував службове становище для незаконного отримання майна підприємства. Негативний характер інформації, поширений у такий спосіб, порушує його особисті немайнові права, а саме: порочить його честь, гідність та ділову репутацію, враховуючи, що він є особою публічною, відомою майже кожному мешканцю м.Коростишів, оскільки більше 10 років очолював КРУ в Коростишівському районі, близько 10 років працював заступником начальника Райсільгоспуправління в часи, коли воно було одним з найпрестижніших закладів у Коростишівському районі, та є досить відомою особою в Житомирській області працював заступником Головного державного земельного інспектора Житомирської області, заступником начальника відділу Держфінінспекції в Житомирській області, балотувався та був обраний депутатом районної та однієї із сільських рад. Поширена ОСОБА_4 недостовірна інформація була прийнята судом, сторонами і свідками та могла бути поширена необмеженому колу осіб, що спричинило позивачу значні іміджеві втрати, які виражаються у зменшенні його авторитету на роботі, серед жителів міста, району та області. За правопорушення, в яких звинувачує його відповідач, передбачено накладення штрафу у розмірі від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тому саме такий розмір відшкодування моральної шкоди визначений ним.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, у мотивувальній частині рішення не зазначено фактичні обставини, встановлені судом. Зокрема, що саме мати, а не він отримала корову. Ці обставини підтверджені показами свідка. На думку апелянта, суд не обґрунтував, як того вимагає п.3 ч.3 ст.265 ЦПК України, мотиви відхилення доказів, що свідчить про неповне зясування обставин справи. Застосовуючи аналогію права за правопорушення, в яких звинувачує його відповідач, вважає, що відповідача повинна виплатити йому відшкодування моральної шкоди у визначеному ним розмірі.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3,4 статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення позову не було.

Так, судом встановлено, що 10.01.2017 року під час судового засідання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним ОСОБА_4 у судових дебатах вказала, що ОСОБА_3, працюючи начальником КРУ, постійно користувався службовим становищем, скільки потрібно було стільки давали, й не мати забирала корову, а він. Вона не могла виписати корову, оскільки у матері ОСОБА_3 майновий пай був на 1800 грн., а за 1800 грн. вона б корову не купила, ОСОБА_3 зерно брав тонами, йому подарували «Таврію», трактор, а після цього він нахабно дивиться в очі директору та їй (а.с.6).

Сторони не заперечували, що саме ОСОБА_4 було висловлено вказане у судовому засіданні 10.07.2017 року.

Разом з тим, заперечення щодо доводів позовної заяви відповідач підтвердила показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Покази свідків дані під присягою, позивачем не спростовані, а тому законних підстав не довіряти їм немає.

Тобто, відповідач належним чином довела правдивість своїх висловлювань.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до накладної №186, виданої СТОВ «Племзавод Коростишівський» ОСОБА_13 в рахунок майнового паю було видано телицю 200 кілограм на суму 1000 грн.(а.с.51).

Відповідно до роз»яснень, що викладені в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» не підлягають розгляду судами позови про захист гідності,

честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок

давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали

участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі,

якщо наведена в них інформація була доказом у справі та

оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами

процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження

та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу

повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій

справі

Із показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що інформація, яку позивач вважає недостовірною, була викладена не з метою приниження честі і гідності позивача, а стосувалася спору, який розглядався судом в частині дій ОСОБА_13 відносно дарування майнового сертифіката, договір про який оскаржувався в цій справі.

Доказів про приниження своєї ділової репутації позивач не надав та не довів, що оспорювана інформація якимось чином перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При вирішенні спору судом також обгрунтовано враховано, що Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосудця (ст. 34 Конституції України).

За наведених обставин суд першої інстанції правильно вважав, що поширена відповідачем інформаціє не є такою, що порушує немайнові права позивача, а висловлена лише виключно як виступ у судових дебатах.

Доказам у справі судом першої інстанції дана належна і обєктивна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 20.04.2018 року.