Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

(загальне провадження)

Справа № 695/1513/17

номер провадження 2/695/122/18

29 березня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Розпутній І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про встановлення нікчемності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд суду із позовною заявою до ПАТ «Омега Банк» , в якій просить встановити нікчемність правочину кредитного договору № 2706/1207/71-606 від 26.12.2007 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» в особі Начальника операційного Управління обслуговування приватних клієнтів Київського регіонального департаменту ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 пояснює тим, що 26.12.2007 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк» в особі Начальника операційного Управління обслуговування приватних клієнтів Київського регіонального департаменту ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2706/1207/71-606, за яким банк зобовязувався надати позивачу грошові кошти в сумі 81000,00 доларів США на строк з 26.12.2007 року по 26.12.2037 року.

Даний договір позивач вважає нікчемним, оскільки він суперечить вимогам ЦК України, а саме:

зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1 ст.203);

особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2 ст.203);

волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203);

правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203);

правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою (ч.2 ст.207);

недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом (ч.1 ст.218);

у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1 ст.220);

кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.2 ст.1055);

підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та б статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215);

недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ч.2 ст.215);

недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216).

На думку позивача начальник операційного Управління обслуговування приватних клієнтів Київського регіонального департаменту ОСОБА_2, яка підписала кредитний договір від 26.12.2007р., не мала необхідного обсягу повноважень та цивільної дієздатності.

Цей договір також не скріплений належною печаткою Банку.

Для розгляду справи позивач та її представник ОСОБА_3 не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

ОСОБА_3 29.03.2018 надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з його зайнятістю по іншій справі, яка буде розглядатися в Черкаському окружному адміністративному суді 29.03.2018 року о 14-30 год.

Суд вважає, що причини неявки представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 не є поважними, оскільки доказів, що він приймає участь у розгляді іншої справи ним не надано, а витяг з офіційного веб-порталу «Судова влада» про розгляд тієї чи іншої справи, не може слугувати підтвердженням того, що він приймає участь у розгляді даної справи та його викликають для розгляду цієї справи, крім того наданий витяг вказує, що справа призначена до розгляду на 14-30 год., а зважаючи на незначну віддаленість м. Золотоноша від м. Черкаси (35 км.) тому є достатньо часу для явки в судове засідання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але у судове засідання не зявився без поважних причин та не повідомив про причини неявки, не подав відзив, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

За вказаних обставин суд продовжує розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне

Згідно копії кредитного договору № 2706/1207/71-606 від 26.12.2007 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк» в особі Начальника операційного Управління обслуговування приватних клієнтів Київського регіонального департаменту ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким банк зобовязувався надати позивачу грошові кошти в сумі 81000,00 доларів США, для здійснення Позичальником розрахунків за договором купівлі-продажу між Позичальником та ОСОБА_4 з метою придбання квартири АДРЕСА_1, на строк з 26.12.2007 року по 26.12.2037 року.

Ухвалою суду від 17.11.2018 року було замінено неналежного відповідача ПАТ «Сведбанк» на належного ПАТ «Омега Банк».

Даний договір вчинений у письмовій формі, містить підписи як позивача ОСОБА_1, так і Начальника операційного Управління обслуговування приватних клієнтів Київського регіонального департаменту ОСОБА_2

Інших будь-яких доказів (крім самого кредитного договору) про те, що Начальник операційного Управління обслуговування приватних клієнтів Київського регіонального департаменту ОСОБА_2 не мала необхідного обсягу повноважень та цивільної дієздатності, позивачем та її представником не надано.

Не надано позивачем та її представником доказів і того, що даний правочин:

суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1 ст. 203 ЦК України );

не відповідає волевиявленню учасника правочину та його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України);

вчинений у формі невстановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України);

недодержана письмова форма правочину (ч. 2 ст. 207, ч. 1 ст. 218, ч. 2 ст. 1055 ЦК України);

необхідно нотаріально посвідчувати (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Також позивач вказує на те, що даний договір (який він вважає недійсним та нікчемним) не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю, однак не заперечує факт отримання ним коштів за даним кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

п. 2.10 Постанови пленуму ВГСУ № 11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» розяснено, що у силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон повязує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача (прокурора - в разі подання ним відповідного позову).

Таким чином, саме на сторони покладено обовязок доводити обставини своїх вимог, в даному нікчемності правочину, натомість позивачем надано лише копію кредитного договору і в позовній заяві процитовані норми ЦК України, рішення КСУ постанови пленуму ВСУ, дані докази не підтверджують позицію позивача про нікчемність вказаного правочину.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивач не довів обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, тому позовні вимоги не підлягають до задовлення.

Керуючись ст.ст. 10,12, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задовленні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про встановлення нікчемності правочину відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку встановленому чинним законодавством.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 06 квітня 2018 року.