Справа № 369/9220/17
Провадження №2/369/1398/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

25.01.2018 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів та витребування майна.

Суд, заслухавши думку сторін по справі, перевіривши матеріали справи та матеріали зустрічного позову, приходить до висновку що зустрічна позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а отже підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Стаття 193 ЦПК України (в редакції що набрала чинності 15 грудня 2017 року) визначає що відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов"язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185цього Кодексу.

Відповідна зустрічна заява всупереч положенню ч. 3 ст. 175 ЦПК України не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; зазначення ціни позову.

Крім того, в поручення ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем за зустрічним позовом не додано до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів зустрічної позовної заяви вбачається що ОСОБА_2 заявлено дві вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру. При цьому ціна позову не зазначена.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір тільки за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 704,80 грн.

При цьому до позовної заяви подано клопотання про зменшення розміру судового збору за подання зустрічного позову.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 81 (136) ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для звільнення позивача від сплати судового збору є врахування ним майнового стану сторони.

Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Будь-яких доказів, як це зазначено вище, які б свідчили про неможливість позивачки за зустрічним позовом в повному обсязі сплатити судовий збір при зверненні до суду, остання суду не надала.

Враховуючи викладене вище, підстави для задоволення клопотання відсутні.

А тому, крім виконання вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачці за зустрічним позовом необхідно сплатити судовий збір за ще одну вимогу немайнового характеру, та сплати судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з положень ст. 194 ЦПК України, суд, встановивши, що зустрічну позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 177 цього Кодексу, вважає за необхідне залишити без руху зустрічну позовну заяву .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 195, 258-261 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів та витребування майна залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити ОСОБА_2, що у разі не виправлення недоліків на протязі десяти днів з дня отримання даної ухвали, зустрічна позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Т.В.Дубас