04.04.2018 Справа № 363/4853/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., за участі секретаря Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння. В подальшому, а саме 04.12.2017 року позивачем було змінено підстави позову та подано уточнений позов до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитківв якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в розмірі 35 020 грн., моральні збитки в розмірі 10 000 грн., витрат на правову допомогу та витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало незаконне утримання відповідачем автомобіля марки OPEL OMEGA 1.8, 1987 року випуску, шасі (кузов) № W0L000066H1095563, універсал, тип ТЗ легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності. Відповідно до нотаріальної довіреності виданої ОСОБА_1 відповідачу, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 15.06.2016 року позивач надав право відповідачу на представлення своїх інтересів, повязаних з експлуатацією вказаного автомобіля в установах, підприємствах та організаціях, в тому числі в страхових компаніях, органах Національної поліції, органах Державтовінспекції, Центрах ДАІ, Сервісних центрах ДАІ, перед фізичними особами з правом подавати від свого імені заяви, отримувати будь які довідки та документи, розписуватися, керувати автомобілем під час здійснення повноважень, передбачених цією довіреністю, укладати договори страхування цивільної відповідальності, повного КАСКО, договори про відшкодування заподіяної шкоди в ДТП, одержувати кошти в страхових компаніях та сплачувати кошти в розмірах, згідно з актами експертизи, сплачувати всі необхідні платежі та податки, а також виконувати інші дії, повязані з вказаною довіреністю. Довіреність була видана на три місяці та дійсна до 15.09.2016 року. На підтвердження права власності ОСОБА_1 було видано довідку з центру МВС України в м. Києві про те, що станом на 12.12.2016 року даний автомобіль перебуває на реєстраційному обліку на імя позивача. Відповідач, під час користування вказаним автомобілем потрапив у ДТП, в результаті чого подальший ремонт автомобіля був визнаний страховою компанією недоцільним, оскільки затрати на ремонт перевищували ринкову вартість автомобіля. Відповідачем було отримано страхове відшкодування за даний автомобіль, а залишком автомобіля відповідач розпорядився на власний розсуд. Позивач зазначив, що, оскільки у відповідача вказаний транспортний засіб належний позивачу відсутній, то у нього мають бути витребувані кошти, як збитки від втрати автомобіля. Крім того, зазначив, що в результаті дій відповідача, що призвели до знищення майна, яке належить йому, та від цього він зазнав та продовжує зазнавати моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених у позові, надали пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог, пояснили, що дійсно 23.06.2016 році відповідач потрапив в ДТП, після чого він звернувся до ОСОБА_1 та повідомив його про цю пригоду. Вони домовилися, що з страхових виплат він передасть ОСОБА_4 половину виплаченої суми, на що позивач погодився. Страхова компанія здійснила виплату відповідачу у розмірі 15 000 грн., а тому він вирішив позивачу нічого не відшкодовувати, оскільки вказаний транспортний засіб ним було придбано за 15 000 грн. Транспортний засіб після ДТП не підлягав ремонту, а тому він залишив його на СТО власнику.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу (біржова угода) від 07.12.2005 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, останній придбав у власність автомобіль марки OPEL OMEGA 1.8, 1987 року випуску, шасі (кузов) № W0L000066H1095563, універсал, тип ТЗ легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1.

15.06.2016 року ОСОБА_1 було видано нотаріально посвідчену довіреність, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 якою він уповноважив ОСОБА_2 на представлення своїх інтересів, повязаних з експлуатацією вказаного автомобіля в установах, підприємствах та організаціях, в тому числі в страхових компаніях, органах Національної поліції, органах Державтовінспекції, Центрах ДАІ, Сервісних центрах ДАІ, перед фізичними особами з правом подавати від свого імені заяви, отримувати будь які довідки та документи, розписуватися, керувати автомобілем під час здійснення повноважень, передбачених цією довіреністю, укладати договори страхування цивільної відповідальності, повного КАСКО, договори про відшкодування заподіяної шкоди в ДТП, одержувати кошти в страхових компаніях та сплачувати кошти в розмірах, згідно з актами експертизи, сплачувати всі необхідні платежі та податки, а також виконувати інші дії, повязані з вказаною довіреністю. Довіреність була видана на три місяці та дійсна до 15.09.2016 року.

Листом від 21.09.2016 року № 137 адвокатом позивача ОСОБА_6 було повідомлено ОСОБА_2 про те, що останній користується автомобілем марки OPEL OMEGA 1.8, 1987 року випуску, шасі (кузов) № W0L000066H1095563, універсал, тип ТЗ легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1 без належних на те правових підстав та має негайно, на наступний день після отримання даного листа, повернути автомобіль законному власнику ОСОБА_1 та відшкодувати вартість відновлювального ремонту, який необхідно зробити у звязку із пошкодженням даного автомобіля у ДТП під керівництвом ОСОБА_7 Також було повідомлено відповідача про те, що у випадку, якщо даний автомобіль за експертним висновком не підлягає відновленню, виходячи із економічної доцільності, він має відшкодувати позивачу повну вартість транспортного засобу до скоєння ДТП.

В матеріалах справи також мається поштове підтвердження про вручення ОСОБА_2 вказаного вище листа.

З листа Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві від 22.12.2016 року № 31/26-692аз видно, що згідно бази даних автоматизованої інформаційної системи МВС, станом на 21.12.2016 року автомобіль марки OPEL OMEGA 1.8, 1987 року випуску, шасі (кузов) № W0L000066H1095563, універсал, тип ТЗ легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ААС 705988, від 22.10.2009 року у ВРЕР ДАІ № 4 м. Києва, перебуває на реєстраційному обліку на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки OPEL OMEGA 1.8, 1987 року випуску, шасі (кузов) № W0L000066H1095563, універсал, тип ТЗ легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ААС 705988, від 22.10.2009 року видно, що власником автомобіля вказаний ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки ТОВ «експертна компанія «Укравтоекспертиза Стандарт» видно, що ринкова вартість автомобіля марки OPEL OMEGA 1.8, 1987 року випуску, шасі (кузов) № W0L000066H1095563, універсал, тип ТЗ легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 12.10.2017 року може складати 35 020 грн. згідно довідника «Бюлетень Автотоварознавця», випуск № 96, м. Донецьк. Інших доказів щодо ринкової вартості вказаного автомобіля відповідачем та його представником до суду надано не було.

Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди належить задовольнити повністю в сумі 35020 грн.

Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_1, вчиненого відповідачем, позивач отримав збитки в сумі 35020 грн., шкода не відшкодована, а тому позивач зазнав моральних страждань, які полягають в негативних змінах в його житті, а саме: переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнала та продовжує зазнавати позивач.

Отже, очевидним є те, що діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.

З огляду на це, враховуючи, що майнову шкоду було заподіяно відповідачем, та з його боку не було вчинено жодних заходів щодо її відшкодування, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково в розмірі 1000 грн.

Питання розподілу судових витрат, суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. При цьому суд враховує, що судові витрати позивача по справі складаються з судового збору, який станом на час звернення позивача до суду з позовом становив по 1102, 40 грн., а тому суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір, який склав 1102,40 грн.

Також, у п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано суду угоду про надання адвокатських послуг від 21.09.2016 року, а також акт приймання передачі послуг за договором б/н від 21.09.2016 року на суму 6 000 грн., а тому з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст.ст. 15, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 141, 76-81, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Леніна, 74) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) матеріальні збитки у розмірі 35 020 (тридцять пять тисяч двадцять) гривень, моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 (сорок) копійок, а всього стягнути 43 122 (сорок три тисячі сто двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

В іншій частині уточнених позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Вишгородський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13 квітня 2018 року.

Головуючий М.Б. Баличева