Провадження №2-о/263/286/2018
Справа №263/4156/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючої судді Кірякової Н.П.,

при секретарі Соколовій О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 113, кв. 21, заінтересована особа: Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 21, про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті дружини ОСОБА_2, яка померла 31.03.2018 року в м. Донецьку Донецької області, з тих підстав, що м. Донецьку Донецької області знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній Україні. Медичне свідоцтво про смерть видано у м. Донецьку Донецької області. На підставі вказаного свідоцтва він не може отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 Заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла у місті Донецьку Донецької області - 31.03.2018 року.

Заявник в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутністю.

Представник заінтересованої особи до залу судового засідання не зявився, про день слухання справи було повідомлено, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також судом встановлено, що 31.03.2018 року в м. Донецьку Донецької області, причина смерті: метахронность первинно множинний рак: рак правої молочної залози, стан після комбінованого лікування (2007 року), рак правої нирки, померла дружина заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, 31.03.2018 року в місті Донецьку Донецької області, причина смерті: метахронность первинно множинний рак: рак правої молочної залози, стан після комбінованого лікування (2007 року), рак правої нирки, суду надано: лікарське свідоцтво про смерть № 86 від 04.04.2018 р., довідку про причину смерті № 86 від 04.04.2018 року, виданого у м. Донецька, які судом відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За ст. 319 ч. 2 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ч.2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть ОСОБА_3 в м. Донецьку Донецької області, оскільки у останньому не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров'я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно розяснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує юридичні наслідки для заявника. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Оскільки ОСОБА_2 помер на території тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах РАГСУ на підставі довідки, виданої лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 12, 13,18, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 113, кв. 21, заінтересована особа: Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 21, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 краю Російської Федерації, померлої 31 березня 2018 року, місце смерті: м. Донецьк Донецької області, причина смерті: метахронность первинно множинний рак: рак правої молочної залози, стан після комбінованого лікування (2007 року), рак правої нирки.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.П. Кірякова