Справа №489/2080/18
Провадження №2/489/1611/18
УХВАЛА

іменем України

18 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Румянцевої Н.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В ИВ:

13 квітня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Позивач посилається на те, що після експлуатаційного зносу каналізаційної мережі розташованої в квартирі АДРЕСА_1, яка належить відповідачу, а саме в суміщеному санвузлі, в дитячій кімнаті квартири позивачки відбувається регулярне залиття, що підтверджується актами складеними працівниками житлово-експлуатаційної контори № 15.

Разом з позовною заявою позивачка звернулася з заявою, в якій просила застосувати заходи забезпечення позову шляхом зобовязання ОСОБА_2 провести протягом двох тижнів, з дня винесення ухвали суду про забезпечення позову, ремонт (заміну) каналізаційної системи в квартирі АДРЕСА_2, яка прийшла в непридатний стан.

Заявник посилається на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється здійснювати ремонт каналізаційної системи, що в подальшому може знову здійснити залиття її квартири.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Способом захисту свого порушеного права, позивач обрала стягнення на її користь матеріальної шкоди завданої залиттям квартири.

Заявником не зазначено, яким чином забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, до матеріалів заяви не додано доказів на підтвердження того чи є відповідач власником квартири, тоді як відповідно до відповіді начальника ЖЕК №15 відповідач не є квартиронаймачем, та в квартирі АДРЕСА_3 не зареєстрований.

З огляду на те, що позивачем не доведено неможливість чи ускладнення виконання судового рішення у разі його задоволення, не враховано відсутність звязку між предметом позову та способом його забезпечення, суд вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання його копії.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_3 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «18» квітня 2018 року.