Провадження № 2/234/723/18
Рішення

іменем України

20 березня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Ющенко С.М.,

№ 234/18230/17, номер провадження №2/234/723/18

за позовом ОСОБА_1

до Краматорської міської ради

про визнання права власності на житловий будинок у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Краматорська міська рада, представник відповідача Семеренко А.М.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про визнання права власності на житловий будинок у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який він придбав за договором купівлі-продажу 06.06.1987 року, який був посвідчений державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 2117 від 06.06.1987 р. Однак документ був втрачений. Позивач звертався до нотаріально контори з питань видачи дубліката, на що отримав відповідь, що архівні документи передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву, а з містом Донецьк відсутній поштовий зв'язок. Крім того, у позивача залишився технічний паспорт на зазначений будинок. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач письмові заперечення суду не надав.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Від позивача надійшла заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити.

Від представника відповідача Семеренко А.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

3. Процесуальні дії у справі

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Із змісту ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України визначено власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частинами 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до відповіді № 3804/02-21 від 27.10.2017 року Першої краматорської державної нотаріальної контори, 06.06.1987 року Державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2117 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1. Однак видати дублікат договору не надається можливим, оскільки архівні документи передані на постійне зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву (а.с. 8).

Відповідно до інформації № 95 від 05.02.2018 року Бюро технічної інвентаризації вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в КП «БТІ» за реєстр. № 2117 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченому 06.06.1987 р. нотаріусом Першої краматорської ДНК. Дата реєстрації в КП «БТІ» - 13.06.1987 р. (а.с. 9).

Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 є власником будинка (а.с.10-14).

Як вбачається з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

5. Позиція суду

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у ОСОБА_1 на житловий будинок, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за позивачем права власності на житловий будинок №6 по вул. Воронезькій в м. Краматорськ Донецької області.

Керуючись ст. ст. 5, 12-13, 19, 89, 263-268, 273 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 392 ЦК України,суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Краматорськ Донецької області, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області С.М. Ткачова