ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/988/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"17" квітня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Леонтьєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором із застосуванням штрафних санкцій за невиконання його умов, суд -
Позивач в особі Фізичної особи - підприємця (далі ФОП) ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором із застосуванням штрафних санкцій за невиконання його умов. Мотивуючи свої вимоги тим, що 06 січня 2017 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу № 271278, відповідно до умов якого позивач зобов»язався передати у власність покупця косметичні засоби, найменування та кількість яких визначені у Акті до умов цього Договору, а продавець зобов»язується прийняти, оплатити вказаний товар на умовах, визначених цим Договором. Ціна товару, як передбачено п. 4 Договору, становить 22 100 грн. 00 коп. Розрахунок за товар провадиться покупцем з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі шляхом сплати ціни товару наступним чином: покупець здійснює авантовий платіж у розмірі 500 грн. 00 коп., залишок у розмірі 2 504 грн. 00 коп. сплачує до 11 січня 2017 року, а остаточний залишок у розмірі 19 096 грн. 00 коп. - оплачує рівними частками протягом 8 (восьми) місяців у національній валюті України - гривні по 2 387 грн. 00 коп. на місяць до 6-го числа кожного місяця, й зобов»язаний повністю розрахуватися за товар не пізніше 06 вересня 2017 року. 06 січня 2017 року позивач згідно умов Договору передав відповідачці товар, в свою чергу вона виконала умови Договору частково - сплатила лише авансовий платіж у розмірі 500 грн. 00 коп., про що свідчить прибутковий касовий ордер. При цьому, згідно Акту передачі товару, товар передано покупцю повністю та у покупця відсутні будь-які претензії та зауваження, проте в порушення Договору відповідачка сплатила останній платіж 06 січня 2017 року, й більше кошти, передбачені п. 5 Договору, не сплачувала. Відтак заборгованість по Договору становить 21 600 грн. 00 коп., яку відповідачка відмовляється сплачувати у добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Й оскільки зобов»язання по Договору не виконуються нею, просить застосувати штрафні санкції передбачені п. 12 Договору. Так, у випадку неоплати та/або несвоєчасної оплати продавець має право вимагати від покупця сплати ціну товару в повному обсязі та має право застосувати до покупця штраф у розмірі 5% від загальної вартості товару за кожен день прострочення зобов»язання. 5% від загальної вартості товару становить 1 105 грн. 00 коп. х на період прострочення зобов»язань (з 12 січня 2017 року по 04 грудня 2017 року, тобто 280 днів) = 361 335 грн. 00 коп.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності від 08 лютого 2018 року (а.с.29), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити: стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 21 600 грн. 00 коп. - боргу за договором; 361 335 грн. 00 коп. - нарахованої суми штрафу за невиконання умов договору, всього - 382 935 грн. 00 коп.
Відповідач в судове засідання повторно не з»явивився, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судої влади (суду).
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних (зобов»язальних) правовідносинах.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).
Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч.1 ст. 656 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу.
Так, 06 січня 2017 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу № 271278, відповідно до умов якого позивач зобов»язався передати у власність покупця косметичні засоби, найменування та кількість яких визначені у Акті до умов цього Договору, а продавець зобов»язується прийняти, оплатити вказаний товар на умовах, визначених цим Договором (а.с. 4, 5).
Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідач, відповідно до договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність виконувати умови договору вцілому.
Позивач/продавець виконав свої зобов»язання, передавши у власність/розпорядження відповідачки товар, проте відповідачка/покупець не повністю виконала взяті на себе зобов»язання, передбачені Договором, тобто не сплачує кошти - вартість товару уцілому, відповідно, має заборгованість у розмірі 21 600 грн. 00 коп. (а.с.7, 8).
Ціна товару, як передбачено п. 4 Договору, становить 22 100 грн. 00 коп.
Розрахунок за товар провадиться покупцем з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі шляхом сплати ціни товару наступним чином: покупець здійснює авантовий платіж у розмірі 500 грн. 00 коп., залишок у розмірі 2 504 грн. 00 коп. сплачує до 11 січня 2017 року, а остаточний залишок у розмірі 19 096 грн. 00 коп. - оплачує рівними частками протягом 8 (восьми) місяців у національній валюті України - гривні по 2 387 грн. 00 коп. на місяць до 6-го числа кожного місяця; й зобов»язаний повністю розрахуватися за товар не пізніше 06 вересня 2017 року.
06 січня 2017 року позивач згідно умов Договору передав відповідачці товар, в свою чергу позивач виконала умови Договору частково - сплатила лише авансовий платіж у розмірі 500 грн. 00 коп., про що свідчить прибутковий касовий ордер (а.с.5).
При цьому, згідно Акту передачі товару, товар передано покупцю повністю та у покупця відсутні будь-які претензії та зауваження, проте в порушення Договору відповідачка сплатила останній платіж 06 січня 2017 року, й більше кошти, передбачені п. 5 Договору, не сплачувала.
Відтак заборгованість по договору становить 21 600 грн. 00 коп. (22 100 грн. 00 коп. - 500 грн. 00 коп. = 21 600 грн. 00 коп.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки;відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Оскільки зобов»язання по Договору не виконуються відповідачем, до останнього підлягають застосуванню штрафні санкції передбачені п. 12 Договору.
Так, у випадку неоплати та/або несвоєчасної оплати продавець має право вимагати від покупця сплати ціну товару в повному обсязі та має право застосувати до покупця штраф у розмірі 5% від загальної вартості товару за кожен день прострочення зобов»язання.
Суд вважає, що до вимог про стягнення пені має бути застосовано положення ч.3 ст. 551 ЦК України, яке передбачає, що розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Так, згідно даних правовідносин розмір заборгованість по договору - 21 600 грн. 00 коп., розмір же пені становить 361 335 грн. 00 коп., що значно перевищує розмір самого боргу.
За таких підстав суд вважає за можливе зменшити розмір пені й встановити його у розмірі 21 600 грн. 00 коп. - аналогічно розміру основного боргу, відтак стягненню підлягає: 21 600 грн. 00 коп. - боргу за договором та 21 600 грн. 00 коп. - штрафу за невиконання умов договору, а всього - 43 200 грн. 00 коп.
Вирішуючи питання в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн. 00 коп., суд вважає, їх обґрунтованими, доведеними, заснованими на вимогах закону, що регулюють дані правовідносини, а тому підлягають задоволенню, оскільки позивачем на підтвердження цих вимог надано Договір про надання правової допомоги від 20 листопада 2017 року (а.с.8), Акт прийому-передачі послуг від 04 грудня 2017 року (а.с.10), розрахунок витрачених нормогодин, пов»язаних із наданням правової допомоги та платіжне доручення про сплату коштів у сумі 1 000 грн. 00 коп. (а.с. 11).
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 141 ЦПК України.
Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 432 грн. 20 коп., що відповідає спірним правовідносинам.
На підставаі вищевикладеного, ст.ст. 6, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 627, 628, 629, 655, 656 ЦК України, керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором із застосуванням штрафних санкцій за невиконання його умов, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, код ЄДРПОУ - НОМЕР_1, 21 600 грн. 00 коп. - боргу за договором, 21 600 грн. 00 коп. - штрафу за невиконання умов договору, 1 000 грн. 00 коп. - витрат за надання правової допомоги, 432 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 44 632 (сорок чотири тисячі шістсот тридцять дві) грн. 00 (нуль) коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п»ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: