Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. Справа153/424/17

Провадження2/153/158/17-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

секретар судового засідання Сарафімовська Т.О.

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач заяв позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В своєму позові позивач вказує на те, що відповідно до технічного паспорту автомобіля серії АЮ № 323166 - автомобіль М-412, 1988 року випуску, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. з7368ВИ, - належить ОСОБА_5 ОСОБА_5 07.02.2011, на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області, ОСОБА_6, передала йому у користування та розпоряджання транспортний засіб марки М-412, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний № з7368ВИ. Вказав, що ОСОБА_3 18 лютого 2017 року о 09 годині 40 хвилин по вул. Леніна в с. Придністрянське Ямпільського району Вінницької області керуючи автомобілем НОМЕР_3, не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості руху виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем М-2140 д.н.з. з7368ВИ під його керуванням. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Власником автомобіля Мерседес Бенц, яким керував ОСОБА_3, є відповідач по справі ОСОБА_4 Матеріали про вчинення ОСОБА_3, адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП, працівниками поліції було скеровано до Ямпільського районного суду, Вінницької області. Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.03.2017 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, постанова набрала законної сили. Позивач зазначив, що йому було заподіяно майнову шкоду, повязану із ремонтом автомобіля. Також зазначив, що внаслідок цього ДТП йому заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих звязків, певним ударом його престижу. Також позивач був змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, і внаслідок відсутності таких, замовляти їх у різних торгівельних точках як в м. Ямпіль Вінницької області так і в м. Вінниця. Розмір відшкодування моральної шкоди визначив у сумі 20 000 гривень. Вказав, що він проживає в сільській місцевості та автомобіль потрібен йому для пересування, так як він людина похилого віку. Після ДТП він змушений змінити хід життя, тому що потрібні додаткові зусилля для організації поїздок в місто й до дітей. Вказав, що його пенсія становить близько 1000 гривень. Власним коштом відремонтувати автомобіль не може, новий автомобіль купити також не в змозі. З цієї причини він перебуває в постійному стресі, так як у нього немає ні грошей, ні автомобіля. Відповідачі добровільно компенсувати збитки відмовляються, що заподіяло йому додаткові емоційні переживання, пов'язані із зверненням до суду, ходінням по юридичним консультаціям, вирішення питання експертиз. Позивач моральну шкоду оцінює в 20 000 гривень. Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути із відповідачів заподіяну майнову шкоду визначену за результатами автотоварознавчої експертизи та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, а також судові витрати повязані зі сплатою судового збору, проведенням експертизи та витрати на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Вказав, що ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу і вдарив його. Вказав, що ОСОБА_3 переклав вину на дорогу, відмовився заплатити за пошкодження автомобіля. Зазначив, що ОСОБА_3 завдав йому шкоду. Також вказав, що він просив чужих людей, аби вони відвезли його на ринок, в магазин. Пояснив, що експертиза не проведена так як експерт сказав, щоб він привіз автомобіль в м. Вінниця. Було повідомлення експерта, про те що експерт виїде до нього для огляд у автомобіля, він телефонував до експерта, але відповіді він отримав. Вказав, що у його житті були вимушені зміни.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав. Вказав, що відбулася ДТП за участю ОСОБА_3. Під час ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Відповідача ОСОБА_3 було визнано винуватим за ст.. 124 КУпАП. В автомобілі ОСОБА_1 було пошкоджено капот автомобіля, решітка радіатора, передня ліва та права фари автомобіля, номерний знак, бампер, переднє ліве крило, передній лівий покажчик повороту, фартух. Вказав, що позивачем були витрачені кошти на ремонт автомобіля. У позивача були порушені звичайні, щоденні звязки. Позивач відвідував авторинок, магазини. Просив задовольнити позовні вимоги позивача. Уточнив позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди. Просив стягнути шкоду на підставі наявних письмових доказів.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися. Про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України судовими повістками про виклик, направленими рекомендованими повідомленнями за адресою зареєстрованого місця їх проживання. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ОСОБА_4 06.02.2018 за вх..№862 подав відзив на позовну заяву. В своєму відзиві ОСОБА_4 посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП є незаконною, безпідставною, необґрунтованою та такою, що суперечить засадам ЦК України.

Судом ухвалено про розгляд справи без участі відповідачів, які належно повідомленні не прибули в судове засідання.

Заяви, клопотання: клопотання позивача про призначення товарознавчої експертизи.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, призначення судової товарознавчої експертизи та зупинення провадження, поновлення провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із досліджених письмових доказів копії технічного паспорту автомобіля серії АЮ №323166 встановлено, що ОСОБА_5, жителька с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області є власником автомобіля М-41, 1988 року випуску, кузов №0023423 д.н.з. з7368ВИ. Із копії довіреності від 07.02.2011 встановлено, що ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_1 користуватися з правом тимчасового використання за межами України, за умови отримання відповідного свідоцтва в органах ДАІ, а також розпоряджатися (від її імені продати за ціну та на умовах на свій розсуд, обміняти, здати в оренду, тощо) належний їй на підставі технічного паспорта автомобіля серії АЮ №323166. Із копії акту огляду транспортного засобу від 18.02.2017 встановлено, що у автомобіля М-2140 д.н.з. з7568ВИ пошкоджено та деформовано: капот автомобіля, решітка радіатора, передня ліва та права фари автомобіля, номерний знак, бампер, переднє ліве крило, передній лівий покажчик повороту, фартух. Із копії схеми місця ДТП, яка сталася 18.02.2017 о 10 годині 20 хвилин по вул. Леніна в с. Придністрянське Ямпільського району Вінницької області встановлено, що по вул. Леніна в с. Придністрянське Ямпільського району Вінницької області зафіксовані автомобілі: НОМЕР_4, М-2140 д.н.з. з7568ВИ та їх напрямок руху. З цієї план-схеми також встановлено, що в автомобіля НОМЕР_4, зафіксовані такі пошкодження: передній бампер, переднє ліве та праве дзеркало, переднє праве та ліве крило; в автомобіля М-2140 д.н.з. з7568ВИ, зафіксовані такі пошкодження: капот, передній бампер, переднє ліве та праве крило, передня права фара, номерний знак, решітка, лівий передній покажчик повороту, фартух. Із копії постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.03.2017 встановлено, що ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок. Із повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи №290 від 07.12.2017 встановлено, що оскільки відсутня можливість безпосередньо оглянути та дослідити автомобіль М-2140 д.н.з. з7568ВИ, у експерта не має можливості відповісти на поставлене запитання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення інших судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України.

Судом встановлено, і ця обставина підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, що дійсно позивач є потерпілим внаслідок вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

При розвязанні позовних вимог в частині стягнення із відповідачів майнової шкоди суд враховує наступне.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності суд вважає, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог про відшкодування шкоди відповідачем, не підтверджені дослідженими доказами.

Загальними правилами цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду є: наявність неправомірних дій особи, шкода, а також безпосередній причинно-наслідковий звязок між неправомірними діями особи та шкодою, а також вина зазначеної особи.

З наведеного слідує, що для відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи необхідно встановити обставину заподіяння такої майнової шкоди (належність майна, розмір шкоди), неправомірність дій заподіювача шкоди та безпосередній причинний зв'язок між діями заподіювача шкоди та спричиненням майнової шкоди.

Судом встановлено, що 18.02.2017 о 09 годині 40 хвилин неправомірність дій відповідача ОСОБА_3 полягала у здійсненні ДТП під час керування транспортним засобом ( ст.124 КУпАП).

Досліджені письмові докази, на які посилається позивач, копія постанови від 06.03.2017 (справа №153/211/17) та схема місця ДТП - містять фактичні дані про пошкодження автомобіля. На підтвердження своїх позовних вимог про відшкодування майнової шкоди позивач не надав доказів про розмір цієї шкоди, понесені ним витрати на ремонт автомобіля. Доводи позивача та його представника в частині відшкодування майнової шкоди не підтверджені передбаченими ст.76 ЦПК України належними та допустимими доказами і дають підставу лише припускати, що внаслідок вчиненого порушення відповідачем ОСОБА_3 позивач поніс втрати майнового характеру.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведених обставин, суд не має підстав для задоволення позову в частині стягнення із відповідачів майнової шкоди на користь позивача.

При розвязанні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено і ця обставина підтверджена судовим рішенням постановою Ямпільського районного суду Вінницької області, що ОСОБА_3 вчинене адміністративне правопорушення, потерпілим від якого є позивач.

Оцінюючи доводи позивача, суд вважає встановленим, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням нормального ритму його життя.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд має підстави для стягнення із відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди на користь позивача.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_3, суд виходить із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду позивачу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок вчиненого ДТП, частково задовольнивши вимоги позивача в цій частині позову. В задоволенні іншої частини позову про відшкодування моральної шкоди суд має підстави відмовити, як в необґрунтованих.

Суд не має підстав для покладення відшкодування моральної шкоди на відповідача ОСОБА_4, оскільки ст.ст.23, 1167 ЦК України не передбачено підстав та порядку відшкодування моральної шкоди власником джерела підвищеної небезпеки, а тому у задоволенні позовних вимог до цього відповідача суд має підстави відмовити.

При розвязанні позовних вимог про відшкодування із відповідача витрат повязаних з проведенням автотоварознавчої експертизи, суд виходить із наступного.

Із дослідженого судом повідомлення про неможливість проведення судової експертизи №220 від 02.10.2017 встановлено, що оскільки відсутня можливість безпосередньо оглянути та дослідити автомобіль М-2140 д.н.з. з7568ВИ у експерта не має можливості відповісти на поставлені запитання. Оскільки автотоварознавча експертиза не проведена, суд не має підстав для стягнення витрат повязаних з проведенням автотоварознавчої експертизи. З урахуванням наведеного, суд має підстави відмовити у задоволені цієї частини позову.

Суд вважає недоведеними обставини, на які позивач в своєму позові посилається як на підставу позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката, виходячи із наступного.

Позивачем не надано достовірних доказів в підтвердження факту сплати позивачем на рахунок адвоката сум коштів (платіжного доручення, прибуткового ордеру тощо), не надано доказів про обсяг роботи адвоката щодо надання правової допомоги саме у цій справі позивачу, розміру винагороди та терміну її оплати, не додано витягу із журналу адвокатської діяльності. З урахуванням наведеного, суд має підстави відмовити у задоволені цієї частини позову.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

Таким чином, підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у сумі 64 гривні 00 копійок, розрахованої за правилами простої математичної пропорції.

Норми права, які застосував суд - ст.ст. 16, 23, 1167 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України і на підставі ст.ст. 16, 23, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок моральної шкоди, заподіяної вчиненим 18.02.2017 о 09 годині 40 хвилин адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.124 КУпАП.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 64 (шістдесят чотири) гривні 00 копійок судових витрат.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г.ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА