Справа №167/42/18
Провадження №2/167/110/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що з 23.11.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з позивачем. Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені більше 5-ти років. Вважає, що шлюб існує формально, збереження сімї неможливе, з моменту припинення шлюбних відносин відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання добровільно не надає, тому просить суд розірвати шлюб, після розлучення залишити прізвище «Парахіна», судові витрати віднести за її рахунок та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000.00 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В судове засідання учасники справи не зявилися.

Позивач 18.04.2018 року подала до суду заяву, в якій просить розгляд судового засідання проводити у її відсутності, позов просить задовольнити та щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснюється у заочному порядку.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 063959 від 23.11.2003 року вбачається, що 23 листопада 2003 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстровано Любченською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 5, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Парахіна» (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, сімейних стосунків не підтримують більше 5-ти років, шлюб існує формально.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Парахіна.

Оскільки позивач у позовній заяві просила судові витрати повязані із розірванням шлюбу залишити за нею, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України оплачений судовий збір в розмірі 704.80 грн. з відповідача не стягується.

Згідно вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, 16.01.2013 р.н, що стверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 9, 10, 11).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З довідки Любченської сільської ради від 02.01.2018 року № 3 вбачається, що позивач з дітьми зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

З інформаційних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України від 14.02.2018 № 10 вбачається, що дохід позивача за звітний 2017 рік становить 2864.92 грн. (а.с.14 звор.бік).

Згідно відомостей підрозділу УДМС України у Волинській області від 31.01.2018 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрований з 26.02.2002 року в с.Ужова Рожищенського району (а.с.23).

Твердження позивача ОСОБА_2 про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину не ґрунтуються на матеріалах справи.

За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» в 2018 році встановлено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме:

-дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень;

-дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень;

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач звернулась в суд з позовом 17.01.2018 року, з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 1860 грн., таким чином 1492 грн./2 (батьків)= 746 грн. (розмір частки кожного із батьків на утримання дитини - ОСОБА_3А.), 1860 грн./2 (батьків)= 930 грн. на дитину (розмір частки кожного із батьків на утримання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5А.).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітніх дітей, хоча зобовязаний їх утримувати до досягнення ними повноліття, тому з відповідача в користь позивача на утримання малолітніх дітей необхідно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 930 гривень на двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 746.00 грн. на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 704.80 грн. судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

На підставі ст.ст. 24,79, 80, 84, 113, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 265, 268, 272, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 23 листопада 2003 року Любченською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 5 між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище Парахіна.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНН НОМЕР_1, аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 930 (девятсот тридцять) грн. 00 коп. на кожну дитину, на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі у розмірі 746 (сімсот сорок шість) грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2018 року до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо рішення за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Рожищенський районний суд Волинської області.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч