Постанова

Іменем України

19 березня 2018 року

м. Київ

справа № 369/8877/16-ц

провадження № 61-12082св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),Гулька Б.І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Петрівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року у складі судді Пінкевич Н. С. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року у складі колегії суддів: Голуб С. А., Приходька К. П., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання рішення ради недійсним.

Позовнузаяву мотивовано тим, щоз 2014 року він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 який він отримав у спадок після смерті ОСОБА_7 Рішеннями Петрівської сільської ради від 08 квітня 2015 року та 10 червня 2015 року йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні, площею 0,2476 га. При виготовленні технічної документації стало відомо, що його паркан встановлений по межі відповідно до фактичного користування. А при розгляді електронного документу виявлено перетин земельної ділянки, на яку він претендує, із земельною ділянкою суміжного користувача, яка належала ОСОБА_5, а на даний час належить ОСОБА_6

Рішенням Петрівської сільської ради від 22 вересня 2004 року затверджені матеріали інвентаризації належної ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1775 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд АДРЕСА_2 Цим же рішенням ця земельна ділянка передана ОСОБА_5 у власність.

Позивач вважає, що дане рішення порушує його права, оскільки він позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання земельної ділянки, якою фактично користується.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив рішення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 вересня 2004 року визнати недійсним.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що попередній власник спірної земельної ділянки - ОСОБА_7 погодила межі спірної земельної ділянки. Даний факт було встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання частково недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. Права позивача, який є власником будинку з 2014 року, оскаржуваними рішеннями сільської ради не порушені.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, надав належну правову оцінку наданим учасниками справи доказам та обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що рішенням № 54 від 25 грудня 2008 року Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_7 було передано у власність спірну земельну ділянку, площею 0,245 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд АДРЕСА_6. Розмір земельної ділянки не змінився з початку користування спірною земельною ділянкою. Земельна ділянка площею 0,1775 га не перебувала у користуванні ОСОБА_5

У червні 2017 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшов від ОСОБА_5 відзив на касаційну скаргу. ОСОБА_5 просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вони прийняті при всебічному та повному з'ясуванні обставин справи, ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Петрівської сільської ради від 22 вересня 2004 року затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки площею 0,1775 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 у с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області. Цим же рішенням ця земельна ділянка передана ОСОБА_5 у власність (а. с. 33).

Вказана земельна ділянка на час розгляду даної справи належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 25 липня 2005 року, що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку від 13 травня 2006 року (а. с. 87)

Рішенням № 54 від 25 грудня 2008 року Петрівської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_7 було передано у власність земельну ділянку площею 0,245 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд по АДРЕСА_4

Відповідно до пункту 2 цього ж рішення було доручено землевпорядній організації виготовити Державний акт на право власності на її ім'я.

Земельна ділянка, яка передана ОСОБА_7 у власність, межує із земельною ділянкою ОСОБА_6, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_5 на підставі рішення суду від 08 жовтня 2014 року.

Рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 3309 від 08 квітня 2015 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_7, за рахунок земель запасу Петрівської сільської ради (а.с.15)

За заявою ОСОБА_4 до даного рішення були внесені зміни щодо площі земельної ділянки, а саме: рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 3397 від 10 червня 2015 року надано дозвіл ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2476 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_7, за рахунок земель запасу Петрівської сільської ради (а. с. 17).

У червні 2015 року комісією Петрівської сільської ради за участю представника держаного підприємства «Київський інститут землеустрою» проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_6 встановлено, що паркан ОСОБА_4 знаходиться по межі земельної ділянки згідно кадастрового плану та розмірів, вказаних в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, тобто по фактичному використанню. Також встановлено, що сусід суміжної земельної ділянки не погоджується з даною межею та відмовляється підписувати акт погодження меж (а. с. 23).

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання частково недійсним державного акта на право власності, відповідно до рішення від 25 грудня 2008 року № 54 ХIХ сесії 5 скликання Петрівської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області, на земельну ділянку в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2009 року рішення районного суду залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанції виходили з того, що за життя ОСОБА_7 при процедурі оформлення технічної документації погодила межі належної ОСОБА_6. земельної ділянки, поставивши свій підпис в акті погодження меж земельної ділянки.

За правилами частини 2 статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

З огляду на викладене, апеляційний суд, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановив фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав доказів того, що у попереднього власника - ОСОБА_7 перебувала у користуванні земельна ділянка площею 0,2476 га, на яку претендує позивач, і саме в тих межах, які він зазначає. За життя ОСОБА_7 оскаржувала державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 , яка на даний час є власником суміжної земельної ділянки, але їй було відмовлено в позові з тих підстав, що вона погодила межі земельних ділянок, поставивши свій підпис в акті погодження меж.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався лише на дані погосподарської книги Петрівської сільської ради, відповідно до якої у ОСОБА_5 до 2000 року у користуванні перебувала земельна ділянка площею 0,15 га, а після 2000 року земельна ділянка площею 0,1775 га. Позивач вважав, що земельна ділянка ОСОБА_5 збільшилась за рахунок земельної ділянки ОСОБА_7 Зазначеними доказами позивачем не доведено розмір належної ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,2476 га.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з особливостями, зазначеними у статті 416 цього Кодексу (частина перша статті 415 ЦПК України).

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І.Гулько

Д. Д. Луспеник