Справа № 738/262/18
№ провадження 2/738/189/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

судді Слісаря А.В.

секpетаpя Минець П.Д.

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно. Свій позов мотивує тим, що 18 серпня 2000 року померла ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на належне їй майно. Її спадкоємцем першої черги був чоловік ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, однак документально її не оформив. 04.06.2017 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Його спадкоємцем за заповітом є позивач. Позивач звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом на житловий будинок № 86, що розташований в с. Синявка Менського району Чернігівської області по вул. Степова (бувша Радянська), проте нотаріус у його видачі відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Степова, буд. 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області.

Позивач, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. В своїй позовній заяві просили справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзив на позов не подавав, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав.

Представник відповідача Менської міської ради Менського району Чернігівської області, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не зявився, направив до суду листа, в якому просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав, клопотань про розгляд справи лише за його участю не подавав.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено судом, згідно погосподарського обліку станом на 15.04.1991 року домоволодіння по вул. Степовій (Радянська), буд. 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області мав статус колгоспного двору, що підтверджується випискою № 134/12 від 05.02.2018 року із погосподарської книги про власника будинку (а.с. 44), головою якого був ОСОБА_4, а членами були ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військові службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Таким чином, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в с. Синявка Менського району Чернігівської області по вул. Степова (Радянська), буд. 86 після його припинення збереглось за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках по 1/3 кожному.

18 серпня 2000 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 091123 (а.с. 6).

Спадкоємцем на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Степова (Радянська), 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області за законом після померлої ОСОБА_3 був її чоловік ОСОБА_4, який на день її смерті проживав та був зареєстрований разом з померлою, однак документально своїх прав не оформив.

04 червня 2017 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 302326 (а.с. 8), після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі і на 2/3 частки у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Степова (Радянська), 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області.

За життя, а саме 26.02.2015 року, ОСОБА_4 склав заповіт, яким на випадок своє смерті зробив розпорядження, що все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право, він заповідає ОСОБА_1 (а.с. 9).

Також, в матеріалах спадкової справи після померлого ОСОБА_4 містяться заяви ОСОБА_2, який є спадкоємцем 1 черги за законом після померлого, в якій він відмовляється від належної йому долі у спадщині за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу ОСОБА_5, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 167/02-31 від 23 січня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок 86, що розташований в селі Синявка Менського району Чернігівської області, вулиця Степова (бувша Радянська), у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 45).

Згідно звіту про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Степова (колишня Радянська), 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області вбачається, що його ринкова вартість складає 13667,00 грн. (а.с. 21 - 29).

Відповідно до довідки № 2 виданої КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 12.01.2018 слідує, що станом на 31.12.2012 право власності за адресою: вул. Степова (колишня Радянська), 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області не зареєстровано (а.с. 14).

Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено, будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, сараї Б-1, б-1, Г-1, погріб В-1, вбиральня Д-1.

Враховуючи, що позивач вчасно звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, суд вважає можливим визнати за позивачем ОСОБА_1П право власності на 2/3 частки у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Степова № 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області як успадковане після смерті ОСОБА_4 та на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Степова № 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області як члена бувшого колгоспного двору.

Щодо позовних вимог до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області необхідно відмовити, оскільки відповідно до рішення Менської міської ради Менського району Чернігівської області від 30.05.2017 року Синявську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Менської міської ради. Менська міська рада є правонаступником прав та обовязків Синявської сільської ради з дня набуття повноважень Менською міською радою, обраною Менською міською обєднаною громадою.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 1218, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України 2003 року, ст. ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Степова, 86 в с. Синявка Менського району Чернігівської області, вартістю 13667,00 грн.

В задоволенні позову до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.04.2018 року.

Суддя А.В. Слісар