Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/820/17
Провадження по справі 2/281/13/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Нечуй Б.П.

за участі секретаря

судових засідань - Кравчук К.П.,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи, просила визнати ОСОБА_4, 1977 року народження, ОСОБА_5, 1999 року народження, ОСОБА_6, 1995 року народження такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Зазначені вимоги позивача, які її представником ОСОБА_2 підтримані в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на те, що ОСОБА_3 проживає у власному будинку по вул.. АДРЕСА_1

В її ОСОБА_3 будинку понад десять років назад зареєструвались відповідачі, за життя її сина, оскільки ОСОБА_4 була співмешканкою останнього, але в зареєстрованому шлюбі не перебували.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_4

Після реєстрації у вищевказаному будинку відповідачі певний час проживали, але потім переїхали і вже понад десять років мешкають за іншою адресою, однак залишаються зареєстрованими в цьому будинку.

Вона зверталась до відповідача ОСОБА_4 з проханням знятись з реєстрації в її будинку, однак вона повідомила ОСОБА_3 що не заперечує, однак самостійно вона не буде займатись цим питанням.

В зв'язку із тим, що відповідачі зареєстровані в її (позивача) будинку, остання не може вчиняти з будинком будь-яких правочинів, які дозволені та передбачені чинним законодавством, та окрім цього, виникають труднощі з оформленням субсидії.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала письмову заяву, у відповідності до якої просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, надіслали відповідні письмові заяви, у відповідності до яких просять зазначену справу розглядати без їхньої участі; позовні вимоги визнають.

Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2017 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.08.2017 року (а.с. 9,10).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані в зазначеному будинку, що підтверджується інформацією про реєстрацію місця проживання, наданою відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Житомирській області (а.с. 7,8,9).

Ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. ст. 386, 391 ЦК України право власності захищається також від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння.

У відповідності до ст. 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, з викладеного слідує, що член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житловим приміщення на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, лише у випадку безперервного не проживання в даному житлі понад один рік без поважних причин.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично з 2008 року без поважних причин і по теперішній час не проживають за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_1

Так, актами від 04.10.2017 року та від 25.09.2017 року, складених комісією в складі спеціаліста Лугинської селищної ради Ярошовця С.І., члена житлової комісії Лугинської селищної ради Клименка І.В., секретаря селищної ради Шмигельської О.В., в присутності ОСОБА_3, стверджується, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше десяти років.

Крім того, факт не проживання відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, більше десяти років, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які в судовому засіданні стверджували, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не проживають в житловому будинку АДРЕСА_1 більше як десять років.

З урахуванням викладеного, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 212 -215 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст.. 9, 156 ЖК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 213 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 213 грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 213 грн. 33 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 16.04.2018 року.

Суддя Б. П. Нечуй