П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 22-2192 Головуючий у1-й інстанції - Гончарук В.П.

Унікальний №755/19502/17 Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства "Лана" на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року у справі за позовом Міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства "Лана" до Фермерського господарства "Ольвія" про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2017 року МНТКП "Лана" пред'явила позов в суд до ФГ "Ольвія" про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року у відкритті провадження у справі відмовлено з огляду на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, МНТКК "Лана" через свого представника ОСОБА_3 подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.11).

У відзиві на апеляційну скаргу голова ФГ "Ольвія", Бойченко О.В., не заперечував проти задоволення апеляційної скарги (а.с.37).

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII " Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В суд апеляційної інстанції представник ФГ "Ольвія" не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.39, 40).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника ФГ "Ольвія", оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника позивача, ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновку суду першої інстанції апеляційний суд погоджується враховуючи наступне.

За правилом ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 1 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до змісту позовної заяви МНКТП "Лана" до ФГ "Ольвія", предметом позову є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а також визнання права користування земельною ділянкою (а.с.1-5).

Згідно з п.6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Ураховуючи предмет позову, а також суб'єктний склад учасників спірних правовідносин у взаємозв'язку з наведеними процесуальними нормами, дана справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі є законним і обґрунтованим.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що спір виник з приводу нерухомого майна та, в даному випадку, діють правила виключної підсудності, згідно з якими справа підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, апеляційний суд відхиляє, оскільки представник позивача помилково ототожнює поняття предметно-суб'єктної юрисдикції та територіальної юрисдикції (підсудності).

Враховуючи викладене, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

В ході апеляційного розгляду справи в судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3, заявив клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У даному випадку підстави для повернення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, що передбачені ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", відсутні.

Клопотання сторони про звільнення від сплати судового збору, яке було подане 15 лютого 2018 року, вже вирішене судом шляхом постановлення мотивованої ухвали (а.с.24-25) і на час його вирішення подані до клопотання про повернення судового збору матеріали були відсутні у розпорядженні суду.

Ураховуючи викладене, заявлене під час розгляду справи по суті клопотання представника позивача про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства "Лана" залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 квітня 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома