Справа № 184/466/18
Номер провадження 2-о/184/32/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Гаєвого О.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А., заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2 та заінтересованої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначила про те, що 25.08.2017 року померла рідна тітка її матері ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, що належало її на праві власності, а саме на житловий будинок №12 по вул. Волгоградській у м. Покров Дніпропетровської області. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт від 21.07.2015 року на імя заявника ОСОБА_1

12 березня 2018 року заявник звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_5 для реєстрації спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4

Постановою від 14.03.2018 року нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилася після смерті ОСОБА_4, посилаючись на те, що заявницею не підтверджується письмово факт постійного проживання зі спадкодавцем на час її смерті, оскільки місце реєстрації позивача з померлою ОСОБА_4 різне, крім того пропущений строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги і просили їх задовольнити. В обґрунтування своїх вимог посилались на вище вказані обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вище вказаної заяви та встановлення факту постійного сумісного проживання заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2015 року по день смерті останньої за однією адресою, оскільки це відповідає дійсності.

Вислухавши пояснення сторін провадження, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 25.08.2017 року померла рідна тітка матері ОСОБА_3 ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, що належало ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно приписів ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими доказами та поясненнями свідків.

Заявник вказував на те, що вона постійно проживала разом з ОСОБА_4 в її будинку №12 по вул. Волгоградська в м. Покров з 2015 року та по день смерті останньої.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження під час допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є сусідами померлої ОСОБА_4, що підтвердили викладені в заяві ОСОБА_1 обставини по справі, а також сукупністю інших письмових доказів наявних в матеріалах справи.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про суд практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документа у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Позивач ОСОБА_1 заяви про відмови від спадщини не подавала.

Відповідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, у суду не виникає сумнівів відносно того, що заявник ОСОБА_1 дійсно на момент смерті ОСОБА_4 проживала разом з нею, а отже заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини однією сімєю разом ОСОБА_4, яка померла 25.08.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_9