Справа № 502/257/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

зміну порядку сплати розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну порядку сплати та розміру аліментів та зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них є неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходяться на її утриманні. 29.01.2010 р. між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Рішенням Кілійського районного суду від 26.08.2010 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача, на утримання ОСОБА_3 щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку /доходу/ відповідача. На даний час розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. В звязку з вищезазначеним, позивач просить суд змінити порядок сплати розміру аліментів та стягнути з відповідача суму в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_3, 11.12.2007 р. до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 13 ерезня 2018 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження на 11 квітня 2018 року о 9 годині, про що повідомлені сторони.

03.04.2018 р. до Кілійського районного суду надійшло заперечення від відповідача, згідно якого він вказав, що зважаючи на тяжкий матеріальний стан, факт того, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина та він доглядає хворих непрацездатних батьків, позов визнає частково та просить суд задовольнити вимогу позивача згідно чинного законодавства щодо стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

З рішення Кілійського районного суду Одеської області № 2-83/2010 р. від 26.08.2010 р. вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку /доходу/ з 11.02.2008 р. до 11.12.2025 р.

Відповідно до свідоцтва про народження 1-ЖД № 116372 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів Подільському Могилів Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області від 07.06.2010 р., шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Як вказано в довідці про склад сімї № 279, виданій 12.02.2018 року Виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області, до складу сім'ї ОСОБА_1, входять: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Як встановлено судом, на день ухвалення рішення про стягнення аліментів від 26.08.2010 року діяли положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» в ст. 62 якого прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років станом з 1 липня, було встановлено у розмірі 771 гривні.

На даний час з 1 січня 2018 року положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 1860 гривень.

Зважаючи на досліджені докази, факт того, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, доглядає хворих непрацездатних батьків, суд визначає розмір належних до стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, як те встановлено положеннями ст. 184 СК України, та з урахуванням обовязку іншого з батьків, з ким проживає дитина, також брати участь в її утриманні, вважає такими, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 930 грн. щомісячно, а позов частковому задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 207, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 184, 192 СК України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АА 191681 від 30.03.1996 року, виданий Могилів Подільським РВ УДМС України в Одеській області, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 - АДРЕСА_1 - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частки від доходу відповідача на тверду грошову суму 930 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття 11.12.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АА 191681 від 30.03.1996 року, виданий Могилів Подільським РВ УДМС України в Одеській області, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 - АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4