справа № 439/147/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря Музичка Л.Т.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про встановлення факту перебування на утриманні, призначення страхових виплат у зв'язку із втратою годувальника,суд,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до відповідача, де в своїх вимогах покликається на те, що 07 серпня 2013 р. між нею та ОСОБА_5 було укладено шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_4 р. народився син ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_3 р. чоловік ОСОБА_5 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві на Бродівській дистанції колії ПАТ «Укрзалізниця». З часу укладення шлюбу з ОСОБА_5 позивачка проживала з ним однією сім'єю і на момент настання страхового випадку перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку по 10.07.2017 р. і надалі з 10.07.2017р. по 07.07.2018р. - у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 4 років. Постановами відповідача від 01.12.2017р. №№ 1301/189/189/1, 1301/189/189/2 призначено одноразову допомогу на сім'ю та відповідно одноразову допомогу і щомісячні страхові виплати сину ОСОБА_6 у зв'язку із втратою годувальника. У відповідь на заяву позивачки від 22.11.2017 р. про призначення страхових виплат конкретно позивачці, як дружині, яка була на утриманні померлого, так як перебувала у відпустці по догляду за дитиною, відповідач листом від 08.12.2017р. № 01-14/1-267 лише поінформував про призначення відповідних виплат на сім'ю та сина ОСОБА_6, фактично залишивши заяву без вирішення по суті, що розцінюється і свідчить про відмову у її задоволенні. Відповідач в усній формі заперечив її право на одержання даних виплат з тих мотивів, що позивачка не належить до числа непрацездатних або непрацюючих осіб - утриманців померлого годувальника згідно ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки перебування у відпустці по догляду за дитиною не перериває, згідно закону, трудових відносин з працедавцем, що свідчить про її статус, як працюючої особи. Крім цього зазначає, що працювала вчителем у Бродівській середній школі №2. На час настання ІНФОРМАЦІЯ_3 р. страхового випадку перебувала з 03.11.2014 р. у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, в якій єдиним доходом була щомісячна одноразова допомога при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. Вказана сума призначалась в тому числі і для утримання дитини. Згідно виданої ПАТ «Українська залізниця» довідки середньомісячний дохід чоловіка позивачки в останній рік перед його смертю становив 5618. 56 грн. Відтак зазначає, що співвідношення розміру доходів померлого до розміру надаваної їй соціальної допомоги вказує на те, що його допомога була, хоч і не єдиним, однак постійним і основним джерелом засобів до існування їх сім'ї, що свідчить про факт перебування її на утриманні покійного чоловіка. Крім цього, зазначає, що згідно положень КЗпП працюючою є особа, яка отримує заробітну плату або інші види доходів, з яких сплачуються обов'язкові відрахування, встановлені законом. За відсутності таких ознак, вона не може вважатись працюючою особою, що вказує на наявність у неї права на страхові виплати у зв'язку з втратою годувальника, відповідно до ст. 41 Закону. Відтак, встановлення факту перебування її на у триманні потерпілого прямо пов'язане з вирішенням спору про право на одержання нею страхових виплат у зв'язку з втратою годувальника, яке заперечується відповідачем.

Із посиланням на ст.ст.41,42,44,47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п.3, п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» просить позов задовольнити.

12.02.2018 відкрито провадження у справі.

12.03.2018 ухвалою суду замінено первісного відповідача Бродівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області на належного відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області.

12.03.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 позов підтримали просять його задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у фабулі позовної заяви.

В судовому засіданні представник відповідача - представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області ОСОБА_3 позов не визнала, пояснила, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах, тому не може вважатися такою, що перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_5, а відтак вона не підпадає під дію норм, які визначають право на призначення допомоги як особі, яка перебувала на час смерті ОСОБА_5 на його утриманні. Просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, з'ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.46 Конституції України - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або осопрюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 2 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Аналогічні вимоги містить стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV, згідно з якою у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сімї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сімї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Судом встановлено, що 07.08.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відділом ДРАЦС РС Бродівського РУЮ у Львівській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №95. (а.с.12). Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 р. в сім'ї народився син ОСОБА_6 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві на Бродівській дистанції колії ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.3-11).

З часу укладення шлюбу з ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_1 проживала з ним однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14), де в сторін народилася дитина і на момент настання страхового випадку позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною (сином ОСОБА_6) до трьохрічного віку по 10.07.2017 р., а з 10.07.2017р. по 07.07.2018 р. перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 4 років (а.с.15-16).

Постановою Фонду соціального страхування України від 01.12.2017р. № 1301/189/189/1 (а.с.21) призначено одноразову допомогу на сім'ю та одноразову допомогу сину ОСОБА_6.

Постановою Фонду соціального страхування України від 01.12.2017р. № 1301/189/189/2 (а.с.2) призначено щомісячні страхові виплати сину ОСОБА_6 у зв'язку із втратою годувальника.

22.11.2017 р. позивачкою ОСОБА_1 подано заяву про призначення їй страхових виплат, як дружині у зв'язку зі смертю годувальника ОСОБА_5, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною (а.с.17).

08.12.2017р. № 01-14/1-267 Бродівським відділенням Управлінням виконавчої дирекції у Львівській області позивачці надіслано лист з інформацією про призначення відповідних виплат на сім'ю та сина ОСОБА_6, без вирішення питання по суті.

Та обставина, що позивачка на час смерті свого чоловіка перебувала на його утриманні доводиться: довідкою ОСББ «Довіра» №18 від 05.02.2018р. (а.с.14), згідно з якої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. проживав без реєстрації за адресою: м.Броди, площа Ринок,21 кв.31. За даною адресою зареєстровані: дружина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, теща ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5; згідно довідки про заробітну плату ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» «Бродівська дистанція колії» (а.с.20) пенсія чоловіка позивачки ОСОБА_5 на час його смерті складала 5618,56 грн., згідно довідки Управління праці та соціального захисту Бродівської РДА від 10.01.2018р. №72 (а.с.19) ОСОБА_1 на час настання 25.03.2016р. страхового випадку перебувала з 03.11.2014 р. у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, в якій єдиним її доходом була щомісячна одноразова допомога при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. По досягненню дитиною трьохрічного віку позивачка з 10.07.2017р. по 07.07.2018 р. перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 4 років (а.с.15-16).

При вирішенні питання про перебування позивачки на утриманні свого чоловіка суд бере до уваги те, що під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку особа, яка здійснює догляд за дитиною, жодних доходів, крім державної допомоги, не отримує. Дружина померлого фактично не працює, не має заробітної плати, а лише отримує соціальну допомогу, яку в будь-якому разі не можна вважати основним джерелом існування. Крім цього одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для позивачки допомога з боку особи, яка надавала їй утримання.

За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для позивачки юридичне значення і потрібне для отримання страхових виплат у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування ОСОБА_1 з 03.11.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року на утриманні її чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, оскільки такий факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим,суд вважає, що позивач передчасно звернулась до суду з вимогою про зобов'язання відповідача призначити та виплатити страхові виплати у зв'язку з втратою годувальника, не використавши можливості звернутися до відповідача з рішенням суду, яке набрало чинності про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, а також в неї відсутні підстави для такої вимоги, оскільки відсутнє рішення відповідача про відмову у призначенні таких виплат, тому у задоволенні вимог позивача у цій частині необхідно відмовити.

На підставі ст.46 Конституції України, ст.ст. 16, 1200 Цивільного кодексу України, ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», керуючись ст.ст. 10, 12,81,89, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, яка проживає АДРЕСА_1 з 03.11.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року на утриманні її чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Львівської області з дня складення повного рішення суду.

У відповідності до ч.1 п.15 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 18 квітня 2018 року.

Суддя: А. О. Бунда