Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 761/34819/14-ц

провадження № 61-3763св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представники позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - Міністерство аграрної політики та продовольства України,

представники відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

відповідач - Державна наукова установа «Український науково-дослідний інститут спирту і біотехнології продовольчих продуктів»,

представники відповідача: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України та державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут спирту і біотехнології продовольчих продуктів» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва у складі судді Савицького О. А. від 16 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Вербової І. М., Білич І. М., Болотова Є. В., від 21 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Мінагрополітики), державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут спирту і біотехнології продовольчих продуктів» (далі -

ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод») про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що наказом Мінагрополітики від 16 листопада 2012 року № 222-п його призначено виконуючим обов'язки директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод». Наказом від 14 січня 2013 року № 2-п - на посаду директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» та укладено з ним трудовий контракт строком на три роки, а саме: з 28 серпня 2013 року по 27 серпня 2016 року. 12 серпня 2014 року на підставі наказу Мінагрополітики № 111-п дію вказаного контракту припинено та звільнено його з посади директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» згідно із пунктом третім статтею 40 КЗпП України. 28 серпня 2014 року виконуючим обов'язки директора

ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» на виконання вказаного наказу Мінагрополітики видано наказ № 224-к про звільнення ОСОБА_3 з посади директора

ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» 12 серпня 2014 року за систематичне невиконання умов контракту (підпункт «а» пункту 5.3, розділу 5), укладеного 28 серпня 2013 року з Мінагрополітики, реєстраційний номер 4709, на підставі пункту третього статті 40 КЗпП України. Разом з тим, відділу бухгалтерського обліку і звітності (ОСОБА_16) доручено зробити повний розрахунок ОСОБА_3 та виплатити компенсацію за 52 календарні дні невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки за період роботи з 13 грудня 2012 року по 12 серпня 2014 року. Також, позивач посилався на те, що його звільнення є незаконним, оскільки в наказі Мінагрополітики від 12 серпня 2014 року № 111-п не зазначено, які саме обов'язки ним, як директором установи, систематично не виконувалися, а також що саме стало підставою для його звільнення. Крім того, позивач посилався на те, що винні дії його, як керівника державного підприємства, у несвоєчасній виплаті працівникам заробітної плати не доведено, оскільки самим Мінагрополітики не виконано зобов'язань за контрактом щодо створення належних умов для матеріального забезпечення і організації праці керівника установи. Крім того, наказ про припинення дії трудового контракту у порушення вимог статей 148-149 КЗпП України прийнято через два місяці після отримання службової записки Мінагрополітики та продовольства України від 03 червня 2014 року № 32-01-02/335, яка зазначена у підставах звільнення, а пояснень з приводу вказаних обставин не вимагали.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просив визнати незаконними та скасувати накази Мінагрополітики від 12 серпня 2014 року № 11-п та виконуючого обов'язки директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» від 28 серпня 2014 року № 224-к «Про звільнення ОСОБА_3», а також поновити його на попередній роботі із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13 серпня 2014 року по 16 червня 2016 року, що за його розрахунком становить 129 384,90 грн.

Справа судами переглядалась неодноразово.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня

2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано наказ Мінагрополітики від 12 серпня

2014 року № 111-п та наказ виконуючого обов'язки ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» від 28 серпня 2014 року № 224-к.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» з

12 серпня 2014 року.

Стягнуто з ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 129 384,90 грн без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді директора

ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 3 887,10 грн без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивача було звільнено із порушенням вимог трудового законодавства.

18 жовтня 2016 рокуМінагрополітикита 15 грудня 2016 року

ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права; просили скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційні скарги мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій не досліджено фактичних обставин справи у їх сукупності, не проведено повного з'ясування обставин справи та не перевірено їх правового обґрунтування.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

25 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає без задоволення касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом Мінагрополітики від 14 січня 2013 року № 2-п на посаду директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» призначено ОСОБА_3

Наказом Мінагрополітики від 28 серпня 2013 року № 153-п між ОСОБА_3 та Мінагрополітики укладено контракт за реєстраційним № 4709 строком на три роки з 28 серпня 2013 року по 27 серпня 2016 року.

Згідно з умовами контракту ОСОБА_3, як керівник

ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод»зобов'язаний безпосередньо здійснювати поточне управління установою, забезпечувати його високоефективну діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за установою державного майна, а орган управління майном, тобто Мінагрополітики, зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника.

Пунктом 2.2. розділу 2 контракту визначено обов'язки ОСОБА_3 як керівника ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод»до яких, серед іншого, відноситься забезпечення своєчасного і повного внесення установою платежів до бюджету, включаючи внески до Пенсійного фонду та недопущення заборгованості із заробітної плати.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року у справі № 761/4512/14-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 КУпАП України, а саме: за порушення термінів виплати заробітної плати в ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» за 2013 рік згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 31 січня 2014 року № 26-10-37/114-34, складеним державним інспектором Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві.

Постановою державного інспектора Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві від 14 березня 2014 року № 26-10-37/313-18 позивача як директора підприємства, за існування на підприємстві заборгованості із заробітної плати притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 188-6 КУпАП України.

На підставі протоколу № 1 засідання Комісії з питань забезпечення своєчасності і повноти сплати податків та погашення заборгованості із заробітної плати, пенсій, стипендій та інших соціальних виплат від 29 січня 2014 року № 1, з урахуванням пояснювальної записки ОСОБА_3 від 26 березня 2014 року, наказом Мінагрополітики від 02 квітня 2014 року № 47-п за порушення трудового законодавства директору ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» ОСОБА_3 оголошено догану.

Пунктом 5 протоколу № 2 засідання Комісії від 26 березня 2014 року

ОСОБА_3 зобов'язано вжити заходів щодо недопущення нарощення боргів та погашення заборгованості із заробітної плати в повному обсязі до

01 травня 2014 року та забезпечити виконання постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2014 року № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету».

У службовій записці від 03 червня 2014 року № 32-01-02/335 заступник Міністра аграрної політики та продовольства України запропонував міністру звільнити ОСОБА_3 із займаної ним посади у зв'язку із порушенням норм трудового законодавства та невиконанням протокольного рішення Комісії № 2 щодо погашення в повному обсязі існуючої заборгованості із заробітної плати в науковій установі.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року

№ 818 «Про затвердження порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчих влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року» Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація листом від 02 липня 2014 року погодила звільнення

ОСОБА_3 з посади директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод».

Листом Мінагрополітики від 22 липня 2014 року ОСОБА_3 було запропоновано надати міністерству інформацію щодо виконання умов контракту в частині своєчасного і повного внесення установою платежів до бюджету та недопущення заборгованості із виплати заробітної плати.

Листом від 23 липня 2014 року на ім'я Мінагрополітики ОСОБА_3 надано пояснення про те, що бюджетні призначення для ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» на 2013 рік виконані із запізненням і на 97 % менші за мінімально необхідні, а на 2014 рік для установи за загальним фондом затверджено кошти у сумі 95300,00 грн на оплату праці трьох бюджетних одиниць, установа протягом 2013-2014 років фінансує свої потреби за рахунок власних надходжень.

Разом з тим, судами встановлено, що позивачем вживались усі можливі заходи щодо усунення заборгованості із заробітної плати, що утворилась в установі, а також своєчасне подання до Мінагрополітики усі необхідні розрахунки та звернення з обґрунтуванням щодо виділення необхідних бюджетних видатків на утримання установи, що підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями листів до Мінагрополітики від 02 жовтня 2013 року № 01-01/522, від 08 жовтня 2013 року № 01-01/534, від 19 грудня 2013 року № 03-01/672, від 04 лютого 2014 року № 01-01/54, від 16 липня 2014 року № 37-32-2-13/10531, від 23 липня 2014 року № 17-01-08.

Наказом Міністра аграрної політики та продовольства України від 12 серпня 2014 року № 111-п на підставі службової записки заступника Міністра аграрної політики та продовольства України від 03 червня 2014 року, листа-погодження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 02 липня 2014 року та пояснень ОСОБА_3 від 23 липня 2014 року, припинено дію контракту від 28 серпня 2013 року, за реєстраційним № 4709 та звільнено ОСОБА_3 з посади директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод»за систематичне невиконання умов контракту (підпункт «а» пункту 5.3, розділу 5), згідно із пунктом третім статті 40 КЗпП України.

На виконання вказаного наказу Мінагрополітики виконуючим обов'язки директора ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» видано наказ від 28 серпня 2014 року

№ 224-к «Про звільнення ОСОБА_3».

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Пунктом 3 частиною першою статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Статтею 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (частина перша статті 148 КЗпП України).

Частиною третьою статті 149 КЗпП України встановлено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Частиною першою статті 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року), враховуючи, що ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» є державною бюджетною науковою установою та згідно з пунктом 6.2 Статуту утримується та здійснює фінансування заходів, передбачених Статутом, за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до державних цільових програм, коштів спеціального фонду, а також інших не заборонених законодавством джерел, обґрунтовано вважав, що порушення, зазначені в пояснювальній записці заступника міністра від 03 червня 2014 року, які і були підставою для звільнення позивача, не можуть бути значними та не підтверджують невиконання протоколу № 2 Комісії, оскільки судами встановлено, що відсутні дані про наявність в установі коштів на погашення заборгованості із заробітної плати працівників установи, та відповідно, коштів на погашення заборгованості з відшкодування витрат на виплату пенсії до Пенсійного фонду України, з урахуванням того, що позивачем вживались усі можливі заходи щодо усунення заборгованості із заробітної плати, яка утворилась в установі, встановивши, що про невиконання позивачем умов контракту та протоколу Комісії установі було відомо 01 травня 2014 року, про що повідомлено службовою запискою від 03 червня 2014 року заступника міністра, а звільнено позивача лише 28 серпня 2014 року, тобто пізніше одного місяця з дня виявлення проступку, дійшов правильного висновку про те, що застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи відбулося із порушенням вимог трудового законодавства, на підставі чого обґрунтовано поновив ОСОБА_3 на роботіта стягнув відповідно до статті 235 КЗпП України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Наведенні в касаційних скаргах доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Зазначені висновки відповідають установленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи, викладені Мінагрополітики та

ДНУ «УкрНДІспиртбіопрод» у касаційних скаргах, цих висновків не спростовують.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.

Рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України та державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут спирту і біотехнології продовольчих продуктів» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило