_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3610/18
Провадження № 2/520/4226/18
УХВАЛА

04.04.2018

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., перевіривши матеріали позовної заяви Абу ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арешту на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Абу ОСОБА_1 ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідно до якого просить скасувати арешт, накладений на нерухоме майно Абу ОСОБА_1 ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), реєстраційний номер обтяження 12854253, зареєстроване 10.08.2012, арешт нерухомого майна, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №33813515, 09.08.2012, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, Ст. д/в ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1ст.15 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 12854253, зареєстрованого 10.08.2012 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України, 65017, Одеська область, м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно Абу ОСОБА_1 ОСОБА_2, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №33813515, 09.08.2012, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, Ст. д/в ОСОБА_3, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна.

Суд звертає увагу позивача, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У звязку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може предявляти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Разом із тим, як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду про скасування арешту на нерухоме майно власником якого він є, а не інша особа, тобто між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби.

Також, слід звернути увагу позивача, що з матеріалів справи не вбачається в рамках якого провадження була винесена постанова та на підставі якого виконавчого документу здійснювалося примусове виконання виконавчого документу, який став підставою для винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №33813515 від 09.08.2012.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено звернення до суду з позовом до ВДВС з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено можливість звернення до суду зі скаргою у разі, якщо учасники виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Оскільки, порядок та форма звернення до суду є вибором позивача, а позивачем подано позов до органу державної виконавчої служби, то цей позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Розяснити позивачу про його право на звернення за захистом своїх прав з позовом до суду у порядку адміністративного судочинства, або у передбаченому ЦПК України порядку розгляду питань при виконанні судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.186, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом Абу ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арешту на нерухоме майно- відмовити.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження по справі надіслати позивачу разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя Бескровний Я. В.