Справа № 487/1565/18
Провадження № 4-с/487/37/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., при секретарі судового засідання Гладкої К.М., за участю начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Мколаївській області ОСОБА_1, розглянувши скаргу ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна боржника (місце знаходження: 54029, м. Миколаїв, вул. Робоча, 1), стягувач по справі - Миколаївське комунальне підприємство "Миколаївводоканал" (місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 161), -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3, в якій просив визнати неправомірною постанову №37055216 про арешт майна боржника , винесену 07.03.2018 р. державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3611/2007, виданого 27.12.2007 р. Заводським районним судом м. Миколаєва.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що на виконанні Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист №2-3611/2007, виданий 27.12.2007 р. Заводським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з нього боргу у сумі 976,19 грн. на користь МКП "Миколаївводоканал", виконавчого збору та витрат, а усього 1273,8 грн. В межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 07.03.2018 р. винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не дотримано вимог ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" в частині задоволення вимог стягувача за рахунок коштів боржника та інших цінностей. Крім того, зазначив, що йому на праві власності належить 1/4 частина трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, в якій він приживає, 1/2 частина квартири АДРЕСА_2. Відтак, вартість майна, на яке було накладено арешт є неспіврозмірною сумі боргу.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року відкрито провадження по справі.

Скаржник та стягувач до судового засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги.

В судовому засіданні начальник Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області надав відзив, проти задоволення скарги заперечував.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст.10 Закону України «Про виконавче провадження») .

Відповідно до положень ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, а саме стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, а у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

В судовому засідання встановлено, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва виданого 27.12.2007 року по справі № 2-3611/2007 було направлено електронні запити до пенсійного фонду, фіскальної служби та в інші установи, з метою встановлення наявності прибутку або грошових коштів на рахунках боржника - ОСОБА_2

Згідно отриманих відповідей ОСОБА_2 немає доходу, на який у встановлений законом порядок, можливо було б звернути стягнення, а тому, як пояснив суду начальник Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області, державний виконавець наклав арешт на все нерухоме майно боржника, що не порушує його право як власника, а є превентивною мірою спонукання останнього до виконання рішення суду.

Але, з такою позицією суд погодитись не може, оскільки державним виконавцем не було враховано, що квартира АДРЕСА_3 знаходиться у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6; лише ? квартири АДРЕСА_4 знаходиться у приватній спільній частковій власності у ОСОБА_2, а тому оскаржуваною постановою порушено й права співвласників вказаного майна.

Крім того в матеріалах виконавчого провадження відсутні дані, які б свідчили про вихід державного виконавця за адресою проживання боржника з метою встановлення майна, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги стягувача.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ N 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Суд звертає увагу на те, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови суперечить резолютивній її частині, зокрема, державним виконавцем встановлено, що з метою забезпечення реального виконання рішення суду виникла необхідність у накладенні арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, а в резолютивній частині державний виконавець постановив накласти арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2.

З огляду на викладене, у суду немає підстав вважати винесену державним виконавцем постанову про арешт усього нерухомого майна ОСОБА_2 від 07.03.2018 року правомірною, а тому скаргу, з урахуванням положень ч.2 ст.264 ЦПК України, необхідно задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 447-452, 354, п.п. 15-5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна боржника, стягувач по справі - Миколаївське комунальне підприємство "Миколаївводоканал" задовольнити.

Зобовязати державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області скасувати постанову про арешт майна боржника від 07.03.2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 54029, АДРЕСА_5.

Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, , місце знаходження: 54029, м. Миколаїв, вул. Робоча,1.

Миколаївське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», , місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 161.

Головуючий суддя І.В. Боброва