АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1315/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Харків.

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

розглянув в порядку спрощеного, письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Статус» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 49 045,11 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 17.02.2013 близько 13-30 год. на перехресті вул. Броненосця Потьомкіна - пл. Повстання у м. Харкові внаслідок порушення ПДР водіями автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_3 та «ЗІЛ ММЗ-554» ОСОБА_5 сталося ДТП, внаслідок чого автомобіль «Мітсубісі» було пошкоджено. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року було стягнуто з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Статус» на користь ОСОБА_3 49045,11 грн. На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчі листи, які були повернуті стягувачу у зв'язку з відсутністю ПрАТ СК «Статус» за офіційною юридичною адресою, відсутністю зареєстрованого нерухомого й рухомого майна боржника, а також його коштів на банківських рахунках. На дату ДТП 17.02.2013 ПрАТ СК «Статус» була членом МТСБУ, у зв'язку з чим цивільно-правова відповідальність ПрАТ СК «Статус» покладається на відповідача.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні вказаного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказано, що судом першої інстанції не було надано оцінки тому, що ПрАТ СК «Статус» є тимчасово неплатоспроможним, оскільки у їх відношенні відкрита низка виконавчих проваджень, в ході виконання яких державними виконавцями було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення. Зазначив, що безпідставно не було враховано судом наявність рішення Господарського суду міста Києва від 08 червня 2015 року і постанова Київського апеляційного господарського суду від 17 червня 2015 року у справі № 910/7223/15-г.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження. Оскільки ціна позову у дані справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням характеру спору, у даному випадку апеляційний розгляд справи проведений відповідно до ч. 13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.02.2013 о 13-30 на перехресті вул. Потьомкіна - пл. Повстання у м. Харкові внаслідок порушення Правил Дорожнього Руху водіями автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_3 та «ЗІЛ ММЗ -554» ОСОБА_5 сталося ДТП, внаслідок чого автомобіль «Мітсубісі» було пошкоджено.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року у справі № 646/6486/14-ц було частково задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Статус» на користь ОСОБА_3 45087,41 грн. Додатковим рішенням від 25.03.2015 року у вищевказаній справі з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Статус» на користь ОСОБА_3 було стягнуто судовий збір 3957,70 грн.

На підставі вищевказаних рішень суду Червонозаводським районним судом м. Харкова 27.04.2015 року були видані виконавчі листи.

В той же час, постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 47961312, виконавчий лист № 646/6486/14-ц, виданий 27.04.2015 року, про стягнення з ПрАТ СК «Статус» на користь ОСОБА_3 45087,41 грн., було повернуто стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна у божника, на яке можливо звернути стягнення.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 47947887, виконавчий лист № 646/6486/14-ц, виданий 27.04.2015 року, про стягнення з ПрАТ СК «Статус» на користь ОСОБА_3 3957,70 грн., було повернуто стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна у божника, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава ГТУЮ в Полтавській області від 22.12.2016 року у виконавчому провадженні № 51674091, виконавчий лист № 646/6486/14-ц, виданий 27.04.2015 року, про стягнення з ПрАТ СК «Статус» на користь ОСОБА_3 45087,41 грн., було повернуто стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна у божника, на яке можливо звернути стягнення.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава ГТУЮ в Полтавській області від 22.12.2016 року у виконавчому провадженні № 51674709, виконавчий лист № 646/6486/14-ц, виданий 27.04.2015 року, про стягнення з ПрАТ СК «Статус» на користь ОСОБА_3 3957,70 грн., було повернуто стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна у божника, на яке можливо звернути стягнення.

Згідно зі списком, ПрАТ СК «Статус» є такою, що вибула зі складу МТСБУ 03.04.2014 року. Тобто, станом на 17.02.2013 року ПрАТ СК «Статус» була членом МТСБУ.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 вже скористався своїм правом на судовий захист та судом було ухвалено рішення про стягнення з ПрАТ СК «Статус» на його користь матеріальної шкоду, а повернення виконавчих листів без виконання не є доказом на підтвердження неплатоспроможності, банкрутства або припинення вищевказаної юридичної особи.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 41 п. 41.1 п.п. «ґ» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 51.7 ст. 51 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» встановлено, що у разі ліквідації страховика або визнання неплатоспроможним (банкрутством), відповідно до закону страховик зобов'язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ними договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 7.3 статуту МТСБУ встановлено, що згідно діючого законодавства, МТСБУ відповідає за зобов'язаннями страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у разі його ліквідації, тимчасової неплатоспроможності або банкрутства.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вимог даного припису позивачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що ПрАТ СК «Статус» у встановленому законом порядку визнано банкрутом, або є таким, що перебуває у стані ліквідації.

Посилання позивача на наявність відкритих стосовно ПрАТ СК «Статус» виконавчих проваджень не свідчить про неплатоспроможність, як і повернення виконавчих документів.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 не позбавлений права на повторне пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Судом першої інстанції було вірно зазначено, відповідно до ст.129-1 Конституції України, рішення суду є обов'язковими для виконання.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України (ст. 14 ЦПК України у редакції, що була чинною на час ухвалення оскаржуваного рішення) судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що рішення господарських судів у справі № 910/7223/15-г за позовом ПрАТ СК «Статус» до МТСБУ про визнання дій протиправними, підтверджують обов'язок відповідача сплатити страхове відшкодування позивачу замість ПрАТ СК «Статус».

Так, у справі 910/7223/15-г за позовом ПрАТ СК «Статус» до МТСБУ рішенням господарського суду м. Києва від 08 червня 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2015 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12 листопада 2015 року, було встановлено, що 28.12.2012 між ПрАТ СК «Статус», як страховиком, МТСБУ, як бюро, було укладено договір № 118 про співпрацю (далі - договір про співпрацю), предметом якого відповідно до п.1.1 є співробітництво сторін у сфері організації та провадження обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами страхування.

Відповідно до п.5.1 укладеного між сторонами договору у разі припинення членства страховика в бюро та наявності неврегульованих страховиком подій, що мають ознаки страхових випадків за його внутрішніми договорами страхування, дирекція бюро має право прийняти рішення про повернення страховику залишку гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих шляхом врегулювання таких подій.

Для здійснення повернення гарантійного внеску шляхом врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків за укладеними страховиком внутрішніми договорами страхування, бюро від імені страховика та за рахунок його гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих має повноваження приймати та опрацьовувати повідомлення про страхові випадки, заяви на виплату страхового відшкодування, рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті, сплачувати страхове відшкодування (п.5.2 договору про співпрацю).

Таким чином вказане рішення господарського суду в контексті положень ч.5 ст. 82 ЦПК України має преюдиціальне значення для цієї справи лише в частині встановлення вказаних фактів про укладення 28.12.2012 року між ПрАТ СК «Статус» та МТСБУ договору № 118 про співпрацю, та про зміст вказаного договору, а правова оцінка цих фактів, яка була зроблена господарськими судами відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України не є обов'язковою для судів при розгляді цієї цивільної справи.

Як вбачається зі змісту п. 5.1 вказаного договору про співпрацю повернення гарантійного внеску шляхом врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків за укладеними страховиком внутрішніми договорами страхування є правом МТСБУ, а не його обов'язком в інтересах третіх осіб, потерпілих. Тому цей договір не є договором перестрахування, як помилково вважає апелянт, і не створює правових підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що судом першої інстанції ухвалено рішення відповідно до вимог законодавства, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі викладеного, та керуючись ст. 375 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу, та залишає без змін оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий -

В.Б. Яцина

Судді -

І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.