РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Слов`янськ Єд. унік. № 243/3166/18

Провадження № 2-о/243/458/2018

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 17 березня 2018 року у Кіровському районі м. Донецька Донецької області померла її мати, ОСОБА_2, про що свідчать свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті матері їй потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, тому ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка померла 17 березня 2018 року у Кіровському районі м. Донецька Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві та провести розгляд справи без її участі (а.с.19).

Представник заінтересованої особи Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено підсудність за Слов`янським міськрайонний судом Донецької області справ та матеріалів, які підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Микитівському районним судам м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 9-1129/0/4-16 від 15 квітня 2016 року «Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України» заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за змістом ст. 317 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України на підставі звернення до суду чоловіка/дружини померлої особи.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ЧЕ № 319580 від 01 листопада 1957 року, виданого Кіровським районним бюро ЗАГС м. Сталіно, матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії ДНР № 095460 від 19 березня 2018 року, виданого Кіровським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 17 березня 2018 року у Кіровському районі м. Донецька Донецької області (а.с. 8).

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 43 від 17 березня 2018 року, ОСОБА_2 померла 17 березня 2018 року у Кіровському районі м. Донецька Донецької області (а.с. 9).

Відповідно до довідки про причину смерті № 43 від 17 березня 2018 року, форма № 106/у, ОСОБА_2, померла 17 березня 2018 року, причина смерті церебральний атеросклероз (а.с. 9).

Зі свідоцтва про поховання серії АА 013280 від 17 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 поховано на кладовищі с. Широке м. Донецька (а.с.12).

Згідно із розрахунком № 32 від 17 березня 2018 року було замовлено поховання ОСОБА_2 на суму 4 820 рублів (а.с.13).

З наданого суду фото вбачається, що на фото зображено крест та могилу з написом «ОСОБА_5 Афанасьєвна 28.09.1928 17.03.2018» (а. с. 14-15).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що мати заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 17 березня 2018 року у Кіровському районі м. Донецька Донецької області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно приписів ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31

березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник звертався до Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із відповідною заявою та останній листом вих. № 998/15.23-19 від 18 квітня 2018 року надав роз`яснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а.с.11).

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України та оформлення спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 17 березня 2018 року у Кіровському районі м. Донецька Донецької області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка померла 17 березня 2018 року у Кіровському районі м. Донецька Донецької області, причина смерті - церебральний атеросклероз.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 - 17 березня 2018 року, місце смерті Україна, Донецька область, м. Донецьк, Кіровський район.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_6