Справа №489/1986/18
Провадження №2/489/1552/18
УХВАЛА

іменем України

13 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Румянцевої Н.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В ИВ:

11 квітня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про поділ спільної сумісної власності.

Разом з позовною заявою, позивач надав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону відчуження та видачу довіреності третім особам на право володіння, користування та розпорядження на автомобіль Hyundai Sonata 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2.

Заявник посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання зобовязань і в подальшому може здійснити відчуження вказаного рухомого майна.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку сумісно набутого майна подружжя.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, а через вчинення відповідачем дій щодо відчуження рухомого майна, існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності шляхом накладення арешту на автомобіль Hyundai Sonata 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти певні дії, щодо відчуження, переобладнання, зміну технічних характеристик, передачі третім особам, автомобіля Hyundai Sonata 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_2, копію ухвали для виконання направити до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, який розташований за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 1 А/1.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_3 Румянцева