АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/16242/17

Апеляційне провадження № 22-ц/796/2999/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Мирошниченко О.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що за рішенням Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2017 року з нього на користь ОСОБА_2. стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з 29 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що в червні 2017 року позивачу встановлено інвалідність ІІ групи, його матеріальне становище значно погіршилось і тому він не спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі, просив зменшити розмір аліментів до 1300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1-3)

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. (а.с.78, 80-82)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів до 1300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що суд не врахував обставин та доказів якими обґрунтовані заявлені вимоги і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. (а.с.91-98)

ОСОБА_2. направила до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому із посиланням на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року без змін. Вказувала, що позивач не визнаний непрацездатним, крім того згідно наданої позивачем податкової декларації, за 2017 рік ним отримано дохід в розмірі 344 600 грн. (а.с.121-123)

Зважаючи на положення пункту 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити. ОСОБА_2, її представник - ОСОБА_4 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.ст. 182, 184 СК України, роз'яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів встановила, що сторони із 10 лютого 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 15 грудня 2014 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2017 року у цивільній справі № 755/14757/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з 29 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 4-6)

Вказані обставини сторонами не заперечувались та були встановлені вищевказаним рішенням Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2017 року, тому зважаючи на положення ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, колегія суддів визнала їх встановленими.

Як підставу для зменшення розміру стягуваних на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів щомісячно з 4000 грн. до 1300 грн., позивач посилався на те, що в червні 2017 року йому встановлено інвалідність ІІ групи, його матеріальне становище значно погіршилось внаслідок занепаду стану здоров'я та появою додаткових витрат, тому він не спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

Колегія суддів перевірила та частково погодилась з доводами апелянта, врахувавши наступне.

За наданими до суду доказами, позивач здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах. Згідно наданої до суду податкової декларації платника єдиного податку, у 2017 році загальна сума оподаткованого доходу, який дорівнює розміру понесених витрат, становила 381370 грн. (а.с.99-100)

За поясненнями позивача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, він займається підприємницькою діяльністю та отримує мінливий певний дохід від 2000 грн. до 4000 грн., який отримує від реалізації залишків продукції, тому не заперечував сплату аліментів в межах отриманого доходу.

ОСОБА_1 отримує пенсію, її розмір складає 1312 грн. (а.с.99-103)

Доводи позивача про наявність у нього захворювань та щодо встановлення інвалідності ІІ групи, підтверджуються медичними документами, які можуть бути визнані підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. (а.с.7)

За наданими до суду доказами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності (по Ѕ частині) належить житловий будинок загальною площею 251.8 кв.м., житловою площею 138.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.133-137)

Інших об'єктивних доказів наявності у позивача рухомого або нерухомого майна, понесення позивачем значних витрат, а також перебування на його утриманні батьків чи інших дітей до суду не надано і судом таких не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини із 4000 грн. до 2000 грн.

Визначивши такий розмір стягуваних аліментів, колегія суддів врахувала положення ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» за якою у 2018 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 грн. та пояснення позивача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції за змістом яких він погодився на такий розмір аліментів на утримання його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року - скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 задовольнити частково, зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі з 4000 грн. до 2000 (двох тисяч) грн., в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 19 квітня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова