Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/65/18
Провадження № 2/191/15/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Гречко Ю.В. при секретарі Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання прав та обов`язків спадкодавця на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-
Позивачі звернулися до суду з позовом до Олексійовича до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання прав та обов`язків спадкодавця на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 грудня 2013 року померла їх мати ОСОБА_3, яка постійно мешкала за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Центральна (Леніна), 9,кв.4.
Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Центральна (Леніна) ,9,кв.4, що належить померлій на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2007 року, зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 16 жовтня 2007 року за № 82.
Згідно розпорядження Синельниківського міського голови №: з 1 -р від 16 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «Леніна» в м.Синельникове Дніпропетровської області перейменована на «Центральну».
Заповіту мати не залишила. Вони,позивачі по справі, як сини спадкодавця, є єдиними спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом, які прийняли спадщину.
Спадщину після смерті ОСОБА_3 вони обидва прийняли, згідно із ст.1268 ЦК України, так як постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 337,виданою головою квартального комітету № 23.
Вони звернулися до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявами про видачу нам свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив їм у їх видачі, оскільки вони не надали правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на вищезазначену земельну ділянку за померлою 07 грудня 2013 року ОСОБА_3.
До 2013 року право власності на землю підтверджувалось державним актом про право власності на земельну ділянку, який можна було отримати в місцевому органі Держкомзему. Але за життя їх мати здійснила тільки державну реєстрацію права на земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в бюро технічної інвентаризації, а виготовити на своє імя державний акт на право приватної власності на землю не встигла. Тому належне їй право реєстрації прав на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав перейшло до них, її єдиних спадкоємців.
Просять визнати за ними, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, права та обовязки спадкодавця на земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, плошею 0,1 га,яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 07 грудня 2013 року з правом реєстрації права власності зазначеної земельної ділянки в органах державної реєстрації в рівних частках, за кожним з них по 1/2.
Позивачі до початку відкритого судового засідання надали суду заяви якими просять суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач у відкрите судове засідання не зявився з невідомої суду причини.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 536950 від 17 грудня 2013 року ОСОБА_3 померла 07 грудня 2013 року.
Відповідно повторних свідоцтв про народження серії 1-КИ № 286351 від 05 травня 2010 року та серії І-КИ № 658216 від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними синами ОСОБА_3.
Згідно Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2007 року за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою: м.Синельникове Дніпропетровської області,в ул. Леніна, 9/4.
Відповідно довідки голови квартального комітету виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 23 від 27 травня 2016 року № 337 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала та була зареєстрована за аедсрою: м.Синельникове, вул.. Леніна, 9/4 з 10 липня 2007 року по день смерті 07 грудня 2013 року. Разом з нею проживали та зареєстровані: ОСОБА_2, з 31 липня 2007 року по теперішній час, ОСОБА_1 з 09 листопада 2010 року по теперішній час.
Згідно довідки Управління держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року № 766/2-16 земельна ділянка, яка належить померлій ОСОБА_3 в м.Синельникове на вул.. Центральна(Леніна), 9/4 паво власності не зареєстровано.
Відповідно розпорядження синельниківського міського голови від 16 лютого 2016 року № 31-р, вулицю Леніна перейменовано на вулицю Центральна.
Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 червня 2016 року та від 01 листопада 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна спадкодавця, а саме земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Синельникове, вул. Леніна, 9/4 у звязку з тим, що не надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на вищевказане майно за померлою 017 грудня 2013 року ОСОБА_3.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини.
Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення
Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 328, 1216, 1217, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-, ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання прав та обов`язків спадкодавця на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, права та обовязки спадкодавця на земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, плошею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 07 грудня 2013 року з правом реєстрації права власності зазначеної земельної ділянки в органах державної реєстрації в рівних частках за кожним по 1/2 частці.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_4