Справа № 754/4613/18
У Х В А Л А

Іменем України

13 квітня 2018 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку пункту 1 частини 1 ст. 152 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва про забезпечення позову до подання позовної заяви про стягнення боргу.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить накласти арешт на належне ОСОБА_2 на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та заборонити суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного об'єкту нерухомості, належного на праві власності ОСОБА_2 - квартири АДРЕСА_1.

В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 31.12.2016р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики на суму 20000 доларів США. Передача грошових коштів підтверджується розпискою в отриманні грошових коштів власноруч написаною ОСОБА_2 та відповідає вимогам ст. 207 та ч.2 ст.1047 ЦК України. Згідно розписки останній повинен був повернути в повному обсязі ОСОБА_1 не пізніше 01.05.2017 року, проте взяті на себе зобов'язання не виконав. У зв'язку з тим, що предметом позову будуть виступати майнові вимоги позивача до відповідача щодо стягнення заборгованості та відсотків за користування позикою, що за попереднім розрахунком становить суму 667363,56 грн. - ціна позову.

Нещодавно ОСОБА_1 стало відомо, що відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, відповідно до Інформаційної довідки виданої КП Київськох міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації». Іншого майна за відповідачем на праві власності не зареєстровано.

На даний момент ОСОБА_1 має підстави вважати, що відповідач намагається здійснити відчуження належного йому на праві власності зазначеного нерухомого майна, що підтверджується публікаціями повідомлень про продаж нерухомого майна в мережі інтернет на спеціалізованих сайтах, що були знайдені ОСОБА_1 На підставі зазначеного, останній вважає, що негайне невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання прийнятого судом по справі рішення.

Зазначені факти в сукупності з навмисним невиконанням ОСОБА_2 протягом тривалого часу своїх боргових зобов'язань за договором позики дають підстави вважати, що в разі задоволення позову про стягнення суми боргу, відповідач буде продовжувати ухилятися від повернення суми боргу і виконання відповідного судового рішення. У зв'язку з цим, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна, на яке може бути звернуте стягнення, зробить неможливим або значно утруднить виконання рішення суду в частині стягнення суми боргу. Накладення арешту на майно та заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цього майна може хоча б частково гарантувати виконання рішення суду, на дімку ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В підтвердження співмірності забезпечення позову, вимогам, які будуть заявлені ОСОБА_1, останній до матеріалів заяви додав звіт про оцінку майна №AS18-180228-050 від 23.03.2018р.

Відповідно до наданого звіту про оцінку майна, ринкова вартість об'єкту оцінки складає без ПДВ 913514,70 грн.

Враховуючи зазначену ціну позову - 667363,56 грн., суд вважає, що накладення арешту на всю квартиру є не співмірним забезпеченням позову.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне забезпечити позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1 та заборонити суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ? частини даного об'єкту нерухомості, належного на праві власності ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 149-150 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Личина О.В. від 08.12.2004р. №109.

Заборонити суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги.

Стягувач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2.

Боржник - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3.

Ухвалу складено та підписано 13.04.2018 року.

Суддя