Справа № 750/3146/18
Провадження № 2-к/750/3/18
У Х В А Л А

10 квітня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Карапута Л.В., розглянувши клопотання представника Закритого акціонерного товариства «Банк ВТБ» про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

Представник Закритого акціонерного товариства «Банк ВТБ» звернувся із клопотанням про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Московського району м. Мінська (Республіка Білорусь) про стягнення коштів з ОСОБА_1

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи,суд прийшов до такого висновку.

Нормою статті 462 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до статті 463 цього Кодексу, рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути предявлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

В частині 1 статті 465 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року розяснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Згідно ч.2 ст.466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 4статті 466 ЦПК України,суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених Главою 1 Розділу 9 ЦПК України, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Отже, з огляду на викладене, та враховуючи те, що рішення суду вступило в законну силу 21.04.2009 року, необхідно залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Керуючись ст.ст.258,260,353,465,466, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Закритого акціонерного товариства «Банк ВТБ» про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, залишити без розгляду та повернути клопотання разом з документами, що додані до нього.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута