РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря Брагіної І.В.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,зацікавлена особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про встановлення факту,що має юридичне значення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту участі у бойових діях,який має юридичне значення для оформлення статусу учасника бойових дій.
В заяві зазначає,що на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 р.№ 303 «Про часткову мобілізацію», ОСОБА_1 було призвано до Збройних Сил України,військову службу заявник проходив у військовій частині пп НОМЕР_1 розвідником розвідувальної роти.
В період з 06.06.2014 р.по 31.10.2014 р. ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції в районі її проведення на території Донецької області,про що внесені відповідні відомості до військового квитка ОСОБА_1 .
Крім того,в період з 01.08.2014 р.заявник був направлений у службове відрядження до складу сил та засобів сектору «Б»,які залучаються та беруть участь а антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
На підставі Указу Президента України від 15.01.2015 р.№ 113 ОСОБА_1 демобілізовано у запас.
За заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення статусу учасника бойових дій рішення в порядку адміністративної процедури не прийнято,оскільки на запит військового комісаріату до військової частини про надання документів для підтвердження участі заявника у бойових діях відповіді протягом з 14.07.2015 р.не надано.
Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту участі у бойових діях є необхідним для оформлення відповідного статусу учасника бойових дій,в інший позасудовий спосіб він не може захистити свої права,спір про право відсутній,просить суд встановити факт участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,у бойових діях,пов*язаних із захистом незалежності,суверенітету та територіальної цілісності України під час безпосередньої участі в антитерористичній операції,забезпеченні її проведення.
В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити з викладених вище підстав.Пояснив,що у 2014 р.він за мобілізацією був призваний на військову службу,яку проходив у в/ч пп НОМЕР_1 ,а в червні 2014 р.був направлений у зону АТО ,де приймав безпосередню участь у бойових діях в Донецькій області в районі с.Пески,супроводжував колони військового транспорту,захищав блок-пост в районі с.Мар*ївки,демобілізувався 22.03.2015 р.Заяву про встановлення статусу учасника бойових дій подав ще під час несення військової служби у частині,повторно звернувся до Запорізького обласного військомату після демобілізації,проте до цього часу не прийнято рішення в порядку адміністративної процедури ані про надання йому цього статусу,ані про відмову,чим порушені його права.Військомат інформував його про те,що затримка виникла з вини командування в/ч пп НОМЕР_1 ,яким не надаються документи на запити,водночас,його товарищі по службі цей статус оформили.
Представник заявника адвокат Валько В.С.просив заяву ОСОБА_1 задовольнити з тих підстав,що факт виконання бойових завдань та безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях під час проходження військової служби в зоні АТО підтверджений як записами у військовому квитку заявника,так і довідками відповідного змісту,проте листування Запорізького обласного військомату з в/ч пп НОМЕР_1 без відповідей,яке триває з 2015 р.,перешкоджає йому оформити статус учасника бойових дій,хоча цей факт ніким не сопрюється,чим порушуються права особи.
Представник зацікавленої особи в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався належним чином шляхом направлення судової повістки,яку вручено завчасно,про свою позицію у справі суд не повідомив.
Відповідно до ст.223 ЦПК України в зв*язку з неявкою без повідомлення причин в судове засідання представника зацікавленої особи,належним чином повідомленого і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд за згодою заявника та його представника розглядає справу без його участі.
Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, допитавши свідка,суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Згідно із ч.1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі,є громадяни України(ст.4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).
Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Абзацом другим пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачено, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним вище,та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Абзац першим пункту 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20 серпня 2014 року № 413 (далі Порядок), передбачено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до абз.2,6 п. 4 Порядку, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення для осіб, зазначених в абзаці першому пункту 2 цього Порядку,- витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Вирішення питань про визнання учасниками бойових дій осіб, звільнених із Збройних Сил України,відноситься до компетенції Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій,які визначені п. 9 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року № 200.
Крім того, у п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій визначено, що у разі звернення особо до суду стосовно встановлення факту участі у бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами.
Таким чином, до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях.
Як встановлено з матеріалів справи, на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 р.№ 303 «Про часткову мобілізацію», ОСОБА_1 було призвано до Збройних Сил України,військову службу він проходив у військовій частині пп НОМЕР_1 розвідником розвідувальної роти,про що зроблено записи у військовому квитку серія НОМЕР_2 ,виданому на ім*я ОСОБА_1 (сторінка 10).
В період з 06.06.2014 р.по 31.10.2014 р. ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції в районі її проведення на території Донецької області,про що внесені відповідні відомості до військового квитка ОСОБА_1 .
В період з 01.08.2014 р.заявник був направлений у службове відрядження до складу сил та засобів сектору «Б»,які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей,безпосередньо брав участь в антитерористичній операції до 26.11.2014 р.,про що надана довідка ТВО командира в/ч НОМЕР_3 № 736 від 16.02.2018 р.
На підставі Указу Президента України від 15.01.2015 р.№ 113 ОСОБА_1 демобілізовано у запас.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 ,який отримав статус учасника бойових дій 10.11.2015 р.згідно посвідчення серія НОМЕР_4 ,показав,що у квітні 2014 р.одночасно з ОСОБА_1 був мобілізований та разом вони проходили службу у розвідувальній роті в/ч пп НОМЕР_1 ,яка розташовувалась у смт.Черкаське Дніпропетровської області.В травні 2014 р.вперше були направлені у зону АТО в район с.Добропілля Луганської області,де виконували бойові завдання,далі були переведені у зону основного бойового чергування в зоні АТО,де перебували до листопада 2014 р.,разом з ОСОБА_1 брали безпосередню участь у бойових діях.В листопаді 2015 р.свідок після тривалої затримки розгляду його заяви отримав статус учасника бойових дій,для цього тричі подавав документи.Через втрату частини документів та безлад у документообігу військової частини,щонайменше четверо його товарищів по службі,як і ОСОБА_1 ,до цього часу не можуть отримати цей статус.
З наведеного вище суд встановив,що безпосередня участь ОСОБА_1 як військовослужбовця Збройних Сил України у бойових діях,пов*язаних із захистом незалежності,суверенітету та територіальної цілісності України під час безпосередньої участі в антитерористичній операції,забезпеченні її проведення,підтверджена витягами з наказу командира в/ч пп НОМЕР_1 від 06.06.2014 р.№ 35 про направлення розвідника ОСОБА_1 у район виконання бойового завдання для супроводу колони,витягом з наказу командира в/ч пп НОМЕР_1 від 31.10.2014 р.№ 172 про повернення ОСОБА_1 у розташування в/ч після участі у АТО,відповідною довідкою про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції на підставі згаданих вище наказів,витягом з наказу командира в/ч пп НОМЕР_1 від 01.08.2014 р.№ 91 про направлення розвідника ОСОБА_1 у район виконання бойового завдання.
Аналізуючи наведене суд встановив,що факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції як військовослужбовця ЗСУ не оспорюється,про це свідчать як зміст досліджених доказів,нічим не спростованих,так і ОСОБА_2 як особа,що в один проміжок часу з ОСОБА_1 виконував аналогічні бойові завдання у зоні АТО та з 10.11.2015 р.має статус учасника бойових дій.
Відповідно до ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Оскільки іншим способом заявник не може підтвердити факт,від якого залежить виникнення його права на статус учасника бойових дій, ОСОБА_1 обґрунтовано звернувся до суду із вказаною заявою окремого провадження,оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено,в порядку адміністративної процедури вирішення цього питання неможливе.
На підставі ст.17 Конституції України,ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20 серпня 2014 року № 413,ст. 12,13,76,81,259,265,293-294,353,355 ЦПК України,суд-
В И Р І Ш И В:
Заяву задовольнити.
Встановити факт участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,у бойових діях,пов*язаних із захистом незалежності,суверенітету та територіальної цілісності України під час безпосередньої участі в антитерористичній операції,забезпеченні її проведення,в період з 06.06.2014 р.по 26.11.2014 р.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ю.А.Галущенко