Провадження №2/523/592/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" квітня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Кисельова В.К.,

секретар судового засідання - Дзюба Г.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.09.2017 року, в період часу з 08:00 до 13:45 годин, ОСОБА_2, діючи умисно та з метою таємного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в будинку АДРЕСА_1, шляхом вільного доступу проник до квартири №53, звідки таємно викрав належне позивачу майно та документи. За заявою позивача було відкрито кримінальне провадження № 00001518, яке внесене до ЄРДР 07.09.2017р.. Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20.11.2017р. по справі № 523/13880/17 ОСОБА_2, 21.05.1978 року народженця, визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. ОСОБА_2 повністю визнав свою провину по пред'явленому обвинуваченню. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_2 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо протягом визначеного строку випробування зазначена особа не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки. Звільнення відповідача від відбування покарання не звільняє його від відшкодування матеріальної шкоди, яку він мені спричинив. Частково відшкодування відбулось за рахунок того, що позивачу були повернуті частина речей, які були викрадені та які були речовими доказами в межах кримінального провадження. Відповідач власноручно склав розписку, в якій зобов'язувався відшкодувати позивачу спричинену ним матеріальну шкоду в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень до 17 грудня 2017 року. Однак зі спливом 17 грудня 2017 року позивач побачила, що відповідач не бажає виконувати своїх обов'язків та сплачувати їй матеріальну шкоду, яку він спричинив своїми протиправними діями. Грошові кошти не повернуті, навіть частково. На телефонні дзвінки відповідач не відповідає, і взагалі, добровільно не бажає усунути ті негативні наслідки, які мають місце після протиправних дій відповідача. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає добровільно відшкодувати майнову шкоду позивач змушена звернутися до суду із позовною заявою. Цивільного позову в рамках кримінального провадження пред'явлено не було. Ухвалою суду від "02" січня 2018 р. було відкрите спрощене провадження по справі.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідача на позов до суду не надходило.

Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20.11.2017р. по справі № 523/13880/17 ОСОБА_2, 21.05.1978 року народженця, визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. ОСОБА_2 повністю визнав свою провину по пред'явленому обвинуваченню. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_2 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо протягом визначеного строку випробування зазначена особа не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача у скоєному злочині відносно позивача повністю підтверджується належними доказами. Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 20.11.2017р. по справі № 523/13880/17 є обов'язковим для суду, оскільки в даному випадку розглядається справа про правові наслідки протиправних дій ОСОБА_2, стосовно якого ухвалений вирок.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вироку суду розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу діями відповідача, становить 20000 грн. (а.с. 7-8). Частково відшкодування відбулось за рахунок того, що позивачу були повернуті частина речей, які були викрадені та які були речовими доказами в межах кримінального провадження. Відповідач власноручно склав розписку, в якій зобов'язувався відшкодувати позивачу спричинену ним матеріальну шкоду в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень до 17 грудня 2017 року (а.с. 9).

Оскільки відповідачем не надано доказів, що шкоду заподіяно не з його вини, тому суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальних збитків підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704,80 грн. витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,274-279, 280-281 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2)

на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1)

матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2)

на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України, ( код за , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Суворовським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 11.04.2018.

Суддя