Постанова

Іменем України

15 березня 2018 року

м. Київ

справа № 754/4333/14-ц

провадження № 61-1004св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),Гулька Б.І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_6, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у складі судді Грегуля О. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Шахової О. В., Кулікової С. В.,Головачова Я. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі -ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовнузаяву мотивовано тим, що 27 листопада 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі -ТОВ «Український промисловий банк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 2004/ФКВ-07, за умовами якого ОСОБА_4 надано кредит в іноземній валюті в сумі 44 000 доларів США з кінцевим терміном повернення - 20 листопада 2013 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 2004/Zфпор-07.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк», на підставі якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором від 27 листопада 2007 року № 2004/ФКВ-07.

ОСОБА_4 не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 12 лютого 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 337 032 грн 42 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати тіла кредиту у сумі 268 461 грн 88 коп. та заборгованості зі сплати процентів - 68 570 грн 54 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 337 032 грн 42 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів того, що у ПАТ «Дельта Банк» наявне право вимоги за кредитним договором від 27 листопада 2007 року,укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, направляючи справу на новий розгляд, вказав, що матеріали справи містять копію завіреного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 30 червня 2010 року, укладеного між ТОВ «Укрпромбанку» та ПАТ «Дельта Банк», копію акта прийому-передачі документації за цим договором, копію витягу з додатку № 2 до цього договору, а тому висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не надано належних доказів наявності у ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором від 27 листопада 2007 року,укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4, є передчасними.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 27 листопада 2007 року у розмірі 337 032 грн 42 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати тіла кредиту у сумі 268 461 грн 88 коп та заборгованості зі сплати процентів - 68 570 грн 54 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». За умовами договору ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до боржників ТОВ «Укрпромбанк». Вказаний договір нікчемним та недійсним у судовому порядку не визнавався, а тому його умови є дійсними. Неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, надав належну правову оцінку наданим учасниками справи доказам та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Дельта Банк» не надано доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором від 27 листопада 2007 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4

У березні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшов від ПАТ «Дельта Банк» відзив на касаційну скаргу. ПАТ «Дельта Банк»просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вони прийняті при всебічному та повному з'ясуванні обставин справи, ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27 листопада 2007 року міжТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 2004/ФКВ-07, за умовами якого ОСОБА_4 надано кредит в іноземній валюті в сумі 44 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 20 листопада 2013 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 2004/Zфпор-07.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк».

ОСОБА_4 не виконував умови кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 12 лютого 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 337 032 грн 42 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати тіла кредиту у сумі 268 461 грн 88 коп. та заборгованості зі сплати процентів -68 570 грн 54 коп.

Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі за позовом 6-979цс15.

З огляду на викладене, апеляційний суд, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дотримуючись вказівок Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року (на виконання вимог частини четвертої статті 338 ЦПК України 2004 року), встановив фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ПАТ «Дельта Банк».

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з особливостями, зазначеними у статті 416 цього Кодексу (частина перша статті 415 ЦПК України).

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І.Гулько

Д. Д. Луспеник