ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4826/17
Провадження № 2/210/609/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хлистуненко О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» не скористався правом, передбаченим ч. 1 ст. 278 ЦПК України, та не надав до суду у встановлений законом строк, відзив на позовну заяву.
Третя особа приватний нотаріус Бондар І.М. надала письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначено про те, що вчинений виконавчий напис вважає цілком правомірним, оскільки діяла відповідності до законодавства України «Про нотаріат». Також додала, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність відповідних документів. Що ж стосується, порушення трирічного строку, то пояснила, що вважає строк був перерваний ПАТ «КБ «ПриватБанк» під час щомісячного донарахування заборгованості. В письмових поясненнях просила суду ухвалити по справі законне і справедливе рішення з урахування даних письмових пояснень.
Третя особа Металургійний відділ ДВС правом надати пояснення щодо позову або відзиву в порядку ст. 181 ЦПК України не скористалась.
02.11.2017 року по справі відкрито провадження.
Ухвалою суду від 17.01.2018 року, суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Учасники справи не скористались правом подати клопотання про проведення судового засідання з викликом сторін.
Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, пояснення третьої особи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Згідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
До того ж, п. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 п.3 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Як вбачається зі змісту даного виконавчого напису, він був вчинений 10.10.2016 року. У відповідності до умов кредитного договору, погашення заборгованості за вказаним договором здійснюється щомісячним платежем, у відповідний період оплати, протягом шести місяців з моменту отримання кредиту, тобто до 23.10.2007 року. Таким чином, у ОСОБА_2 з цього моменту сплив граничний строк виконання зобов'язання з повернення останнього щомісячного платежу, з повернення кредиту разом з відсотками та комісією.
З письмових пояснень приватного нотаріуса Бондар І.М. вбачається, що строк вчинення виконавчого написи нею не порушено, оскільки слід мати на увазі, що кредитним договором передбачена сплата боржником кредиту процентів, комісії, неустойки, розмір заборгованості боржника періодично змінюється, з кожним випадком цих платежів до основної суми заборгованості, в наслідок чого відбувається оновлення боргу. У такому разі відрахування нотаріусом строку вчинення виконавчого напису може здійснюватися з дня наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої за хронологією вимоги щодо суми заборгованості.
Однак, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, також позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Тобто, будь які дії вчиненні ПАТ «КБ «ПриватБанк», щодо перерахування боргу ОСОБА_2, не дають підставу вважати, що строк давності було перервано.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дійсно виконавчий напис нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., вчинено після сливу трирічного строку.
Також, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання».
Тобто, із вказаних норм права вбачається не тільки обмеженість строками можливості вчинення напису нотаріусом, а й що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування.
Відповідно до ст. 61 Конституції не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відтак, за виконавчим написом відбудеться подвійне стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNH4KP71260947 від 23.10.2006 року.
В правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 15.07.2017 року зазначено наступне: З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Беручи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим, а тому оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
У п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання юридичних послуг від 25.10.2017 року (а.с.28), окреме доручення від 25.10.2017 року (а.с.29), додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 25.10.2017 року (а.с. 30), а також квитанцію про сплату послуг адвоката (участь у цивільній справі) від 30.10.2017 року ОСОБА_5 на суму 3000,00 грн. (а.с. 31), та квитанцію від 25.10.2017 року передплата за надані послуги у сумі 1000,00 грн. (а.с.32).
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ПАТ КБ «КриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 278, 279 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннюзадовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О. В. Хлистуненко