Провадження № 2-др/712/6/18
Справа № 712/1206/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2018 року, посилаючись на те, що при постановленні вказаного рішення суду не було вирішено питання про судові витрати, які він поніс при розгляді справи і які складаються із сплачених ним судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та витрат на професійну юридичну допомогу в сумі 3 000 грн. Тому просить ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Державного нотаріуса Олексієнко Катерини Петрівни на його користь вказані судові витрати.

Сторони до судового засідання не з'явились повідомлялись належним чином, причини не явки суду не повідомили.

У зв'язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільну справу, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Пунктом 2 частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом встановлено, що під час судового засідання представниками позивача було уточнено позовні вимоги щодо стягнення судових витрат, а саме в частині стягнення судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. відмовилися. Вказана обставина зазначена в судовому рішенні від 27 березня 2018 року, зафіксована в протоколі судового засідання та на диску з технічним записом судового засідання.

Враховуючи те, що представники позивача в судовому засіданні відмовилися від стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, суд не міг ухвалити рішення про стягнення таких витрат. В даному випадку заявник просить задовольнити додаткові вимоги не заявлені представниками позивача. Тому в цій частині заява про винесення додаткового рішення не може бути задоволена.

З-приводу стягнення витрат на професійну юридичну допомогу в сумі 3 000 грн., суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 28 вересня 2017 року між позивачем та адвокатами Подорогою Вадимом Вікторовичем та Головченкос Геннадієм Анатолійовичем укладено договір про надання юридичної допомоги (а.с.20).

За умовами договору замовник зобовязаний своєчасно оплатити гонорар та додаткові витрати. Оплата гонорару може бути здійснена як частинами, розумно обґрунтованими за розмірами, так і одноразово.

З даного договору вбачається, що в договорі не зазначені суми витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі суми гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.

На підтвердження виконаних робіт позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що позбавляє суд визначити суму, що підлягає сплаті за правничі послуги.

Наданий представниками позивача Акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 26 березня 2018 року, в якому вказано, що замовник сплатив виконавцям гонорар у розмірі 3 000 грн., суд оцінює критично та не може прийняти як належний доказ щодо підтвердження сплати саме такої суми, оскільки жодних підтверджуючих платіжних документів про дійсну оплату послуг адвоката і понесених ним витрат, до суду не надано.

Таким чином позивачем не надано належних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Оскільки зазначене питання судом не вирішено, його слід вирішити, ухваливши відповідне додаткове рішення.

На підставі викладеного, суд вважає не доведеними вимоги заявника про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у стягненні з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Державного нотаріуса Олексієнко Катерини Петрівни судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та витрат на професійну юридичну допомогу в сумі 3 000 грн. - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: