Провадження № 2/520/2017/18
16.04.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, -
Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7386 (сім тисяч триста вісімдесят шість) гривень 86 копійок та витрати понесені на встановлення розміру збитків в сумі 670 (шістсот сімдесят) гривень. При цьому позивач посилається на те, що 28 червня 2016 року з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем «ГАЗ-2410», д/н 317-44ОК в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2016 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2. Автомобіль «HYUNDAI SONATA» д/н НОМЕР_2 був застрахований за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На момент скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого позивач здійснив виплату відшкодування потерпілому за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 7386 (сім тисяч триста вісімдесят шість) гривень 86 копійок. До теперішнього часу відповідач не сплатив суму страхового відшкодування, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень.
Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Як встановлено у судовому засіданні, 28 червня 2016 року в м. Одесі по вул. Берегова, 21а, під час руху заднім ходом, відповідач ОСОБА_1, який керував автомобілем «ГАЗ-2410», д/н 317-44ОК, порушив вимоги п.п.10.9, 2.10 «Правил дорожнього руху України», та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2016 року відповідача ОСОБА_1, було визнано винним к скоєнні правопорушення, передбаченого ст.ст. 124,122-4 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно Звіту №5477/4, який було складено 27 липня 2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», сума матеріального збитку, внаслідок аварійного пошкодження в ДТП автомобіля НОМЕР_1 складає 7386 (сім тисяч триста вісімдесят шість) гривень 86 копійок.
Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль НОМЕР_1 був застрахований за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АЕ/6969645, терміном дії з 27 січня 2016 року по 26 січня 2017 року), при цьому відповідач ОСОБА_1, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АЕ/6969645, терміном дії з 27 січня 2016 року по 26 січня 2017 року.
Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, позивач 06 вересня 2016 року здійснив потерпілому регламентну виплату страхового відшкодування в сумі 7386 (сім тисяч триста вісімдесят шість) гривень 86 копійок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №6808рв від 06 вересня 2016 року.
Також, позивач здійснив виплату витрат понесених на встановлення розміру збитків в сумі 670 (шістсот сімдесят) гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №5477/4рв від 22 серпня 2016 року.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяч шістсот) гривень, також підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,141,211,247,258,259,273,280-282 ЦПК України, ст.ст.11,22,1166,1191 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.