Справа №718/694/18
Провадження №2/718/263/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2018 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Масюк Л.О.

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вони із відповідачем розірвали шлюб 16.02.2018 року. У шлюбі у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку допомогу на утримання сина не надає, хоча може, оскільки він працездатний, на утриманні більше нікого немає. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилась, однак 16.04.2018 року через канцелярію подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, однак 13.04.2018р. через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1. ст.206 позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що шлюб між позивачкою ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_8 розірвано за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.04.2014 (а.с.6)

Від шлюбу у сторін є спільний син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №159342 (а.с.4)

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №501 від 27.03.2018 року, виданій ОСОБА_2, вбачається, що на її утриманні перебуває син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

Як вбачається з медичного висновку №122 від 09.06.2016 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, страждає хворобою А -типовий дитячий аутизм із загальним недорозвитком мови І рівня та порушенням комунікативних функцій. (а.с.9)

Згідно із довідкою №123 від 17.01.2017 року, виданою управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА ОСОБА_2 отримує допомогу по догляду за дитиною інвалідом на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 15.06.2016 р. (а.с.8)

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання.

Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, та того кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною та особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Доказів на спростування даних обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання дочки до досягнення дитиною повноліття, суд вважає заявлену в позові вимогу у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладені обставини, визнання позову відповідачем суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 211, 247, 263, 264,265,354,430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_2, жительки села Стрілецький Кут, вул. Кобилянська, 85, Кіцманського району Чернівецької області, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704,80 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного судового рішення.

Суддя: Л.О. Масюк