Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду № 6 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 09.09.1962 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними за спільні кошти було побудовано житловий будинок №6 по вулиці Мічуріна в селі Матюші, Білоцерківського району, Київської області. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось і на даний час вони припинили шлюбно сімейні відносини та ведення спільного господарства. У звязку із тим, що між сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу вище зазначеного будинку, позивачка просить суд розділити спільне майно подружжя, визнавши за сторонами право власності по 1/2 частини житлового будинку №6 по вулиці Мічуріна в селі Матюші, Білоцерківського району, Київської області.

У підготовчому судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, які є аналогічними, наведеним у позовній заяві.

Відповідач позов визнав у повному обсязі.

У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.09.1962 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР №661490.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами за спільно нажиті кошти було придбано житловий будинок, право власності на який зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3,що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 16.07.1988 року.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку/ доходу/. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60,70,71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 200, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 (паспорт серії СМ 361427, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.) до ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, Київська обл.) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку №6, що знаходиться по вулиці Мічуріна в селі Матюші, Білоцерківського району, Київської області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку №6, що знаходиться по вулиці Мічуріна в селі Матюші, Білоцерківського району, Київської області.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_4