Справа № 305/1729/15-ц
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.,

суддів: Готра Т.Ю., Фазикош Г.В.,

секретарі - Чучка Н.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 26 жовтня 2017 року (Головуюча - Бліщ О.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем по справі вони знайомі на протязі багатьох років. 19 січня 2007 року відповідач отримав від нього в борг 90 000 гривень, власноручно, написавши письмову розписку про отримання вказаних коштів. Згідно розписки, ОСОБА_2 повинен був повернути кошти до 30 серпня 2012 року. Однак, у визначений в розписці строк, а також на момент звернення до суду з даним позовом, відповідач вказані кошти не повернув. Позивач у своєму позові просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 90000 гривень заборгованості за розпискою про отримання боргу, 9 000 гривень відсотків за прострочення зобов'язань по розписці та судові витрати по справі.

Рішенням Рахівського районного суду від 26 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення, яким просив скасувати рішення суду, та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, що згідно письмової розписки ОСОБА_2, позичив у ОСОБА_1, 90000 гривень, які згідно розписки що подана до матеріалів справи, зобов'язувався повернути до 30.08.2012.

Згідно ст.ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (кредитор) передає іншій стороні (позичальнику) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний повернути кредитору таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості . Договір позики вважається укладеним в момент передачі грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З положень статті 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичними вимогами, що пред'являються.

Оскільки, у відповідача та його представника, виникли сумніви щодо тексту боргової розписки, зокрема, щодо дати написання останньої та зазначеної дати повернення суми боргу, за клопотанням представника відповідача, судом було призначено судову-почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку №3058/3059 судово-технічної експертизи реквізитів документів та судово-почеркознавчої експертизи розписка від імені ОСОБА_2 із датою складання 19.01.2007, являється оригіналом; первинний зміст дати складання розписки - 29.01.2007, цифра «8» в числі місяця дати повернення боргу виконувалася поверх цифри «7» шляхом неодноразових наведень її штрихів; первинний зміст цієї цифри є «7», первинний зміст дати повернення боргу - 30.07.2012 р.

Як вбачається з матеріалів справи, сам позивач не спростовує доводів щодо підроблення боргової розписки, яка являється основним доказом по даній справі.

При цьому, в позовній заяві останній жодним словом не обумовлює факту внесених до неї виправлень, чи обставин, за якими вони вчинені, та необхідності таких внесень/виправлень в оригінал розписки самим боржником.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.04.2018 року.

Головуючий:

Судді: