Справа № 286/4115/17
У Х В А Л А

19.04.2018 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я.В.,

з секретарем Грищенко Н.А.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Овручі заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні двором загального користування,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2018 року ОСОБА_1 до суду подано заяву про відвід судді Кулініча Я.В., мотивуючи тим, що неупередженість судді Кулініча Я.В. у розгляді справи викликає обєктивний сумнів, оскільки позивач здійснював свої права та обовязки не добросовісно, не надав доказів вчинення дій, а саме, що він, як відповідач, зберігає тротуарну плитку, встановив квіткові клумби та висадив квіти. Також, позивач не надав доказів хто є власником майна (тротуарна плитка, щебінь, квіткові клумби). У разі недоведеності позивних вимог суд мав би відмовити у задоволені позову з цієї підстави. Також, посилається на практику Європейського суду з прав людини, з якої випливає, що важливим питанням довіри, які суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» №33949/02, §49,50 від 09.11.2006 року). У вказаній справі Європейський суд з прав людини зауважив, що відповідно до установленої практики суду наявність безсторонності повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи не вчиняв суддя упередженість та безсторонність. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь - яких сумнівів у його безсторонності. Оскільки один із учасників даного процесу має враження упередженості та необєктивності судді, щоб усунути сумніви щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у відповідності до принципів ст. 6 Європейської конвенції, тому просить відвести суддю Кулініча Я.В. від участі у розгляді справи.

Дослідивши подану заяву про відвід, суд встановив наступне.

У провадженні судді Кулініча Я.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні двором загального користування.

У підготовче засідання, яке було призначене на 05.03.2018 року ОСОБА_1 не з»явився, заяви про розгляд справи без його участі, а також інших клопотань від нього до суду не надходило.

Справу призначено до судового розгляду по суті на 26.04.2018 року.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України, зокрема в п. 5 ч.1 цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Ч. ч. 3, 5 ст. 39 ЦПК України передбачено, зокрема, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Після закриття підготовчого провадження у справі ОСОБА_1 неодноразово подавав заяви про відвід судді Кулініча Я.В., в задоволенні яких ухвалами суду від 02.04.2018 року та 13.04.2018 року було відмовлено за безпідставністю.

Водночас, в ухвалі суду від 13.04.2018 року ОСОБА_1 розяснено, що ним пропущено строк визначений для заявлення відводу та положення ст. 44 ЦПК України, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Не зважаючи на це, заявник втретє звернувся із заявою про відвід судді. При цьому, конкретних обставин, які б свідчили про неупередженість судді у заяві про відвід не наведено, а лише посилання на практику Європейського суду з прав людини та, що позивач не надала докази що він, як відповідач, зберігає тротуарну плитку, встановив квіткові клумби та висадив квіти, хто є власником вказаного майна, у такому різі суд мав би відмовити у задоволені позову з цієї підстави. Про те, суд, зазначає, що справа по суті ще не розглядалася і докази судом не досліджувалися.

Сумніви заявника в неупередженості судді, є його суб'єктивними твердженнями, що не обґрунтовані об'єктивно.

З урахуванням наведеного та у відповідності д ч. 5 ст. 39 ЦПК України, суд залишає заяву про відвід судді без розгляду.

Керуючись ст. ст. 39, 40, 44 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні двором загального користування, залишити без розгляду.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Суддя Я. В. Кулініч