Справа № 473/2893/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді- Висоцької Г.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2018 року представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, хоча в прохальній частині скарги просить визнати недійсною та скасувати постанову про арешт майна та постанову про відкриття виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження № 55994769 від 15.03.2018 року, зупинити вищевказане виконавче провадження.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначав, що на виконанні у субєкта оскарження знаходиться виконавче провадження № 55994769 по виконавчому листу № 473/2893/17, виданому Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 06.03.2018 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 544753 грн. 70 коп.

Вказує, що 15.03.2018 року відкрито зазначене провадження, про що винесено постанову, а також про арешт майна, проте при складанні вказаних документів виконавцем допущено ряд помилок та порушено порядок повідомлення боржника відповідно до положень п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 4 та ч 1 ст 28 Закону України «Про виконавче провадження», в частині зазначення адреси ОСОБА_1, вказано «вул. Челюскінців 1/2» замість « вул. Челюскінців 7/2».

Крім того в постанові про арешт майна боржника від 15.03.2018 року резолютивна частина рішення суду та виконавчого листа викладена фрагментарно «постановляю: що належить боржнику» що не відображає суті рішення, яке було прийняте.

Представник заявника ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувані постанови ОСОБА_1 отримав 02.04.2018 року від третьої особи, яка мешкає за адресою м. Вознесенськ, вул. Челюскінців 1/2», тому вказує, що 10-денний термін на оскарження закінчується 12.04.2018 року, чомусь посилається на положення ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України і просив скаргу задовольнити.

Судом встановлено, що в відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 544753 грн. 70 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України ( в редакції від 03.10.2017 року) скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Представником заявника ОСОБА_1 скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

З матеріалів цивільної справи № 473/2893/17 вбачається, що місцем реєстрації відповідача-боржника станом на 09.09.2017 року є АДРЕСА_1, за цією ж адресою апеляційний суд Миколаївської області, як остання інстанція, що розглядала спір між сторонами, повідомляла особу про розгляд його апеляційної скарги і він отримував поштову кореспонденцію за зазначеною адресою, про що свідчать поштові повідомлення.

Крім того особисте клопотання ОСОБА_1 на адресу апеляційної інстанції від 23.01.2018 року, та його нотаріально посвідчена довіреність на представництво ОСОБА_2 від 13.03.2018 року вказують на місце проживання заявника саме АДРЕСА_1.

На підтвердження того факту, що строк звернення до суду заявником не пропущено мали надаватись докази, а саме конверти, витяги з реєстру Укрпошти, і по-перше копія виконавчого листа № 473/2893/17 в якому зазначається адреса ( місце знаходження) боржника, однак цього представником ОСОБА_2 зроблено не було.

При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. (п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень в цивільних справах»).

Із змісту даної скарги та доданих до неї документів слідує, що рішення державного виконавця, який постановив оскаржувані постанови прийняті 15.03.2018 року і боржник був обізнаний про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, але наразі не приймав певний час заходів щодо дій або рішень субєкта оскарження по примусовому виконанню судового рішення. Посилання в скарзі на не проживання боржника за адресою, зазначеною в оскаржуваних постановах направлені на створення у суду враження про дотримання ним строків визначених ст 449 ЦПК України і тому за відсутності клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою, її слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня вручення ухвали.

Суддя: Висоцька Г.А.