03 квітня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
при секретарі Найдишак В.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі свідоцтва №42 про право приватизації власності на домоволодіння йому належить 41/100 житлового будинку, що розташований за адресою: м.Херсон, вул.Дровника, 66. Інша частина домоволодіння належала батьку позивача ОСОБА_4, який помер 01.01.2013 року, після його смерті його частину ніхто не переоформив. За вказаною адресою, окрім позивача зареєстровані та фактично проживає його син ОСОБА_5, онук ОСОБА_6. Також у зазначеному будинку зареєстрована колишня дружина його сина ОСОБА_3. 16.12.2008 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано. Після цього часу відповідач виїхала з будинку та проживає у найманій квартирі. Факт реєстрації відповідача в будинку позивача створює багато проблем, оскільки банки та фінансові установи постійно на імя відповідача присилають листи з вимогами погасити заборгованість. Також факт реєстрації ОСОБА_3 не дозволяє позивачу оформити субсидію. У звязку з цим просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом в житловому будинку (домоволодінні) розташованого за адресою: м.Херсон, вул.Дровника, 66.
В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва №42 про право приватизації власності на домоволодіння від 13.05.1986 року ОСОБА_1 належить 41/100 житлового будинку, що розташований за адресою: м.Херсон, вул.Дровника, 66.
Відповідно до актового запису про розірвання шлюбу №490, зробленого 16.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 розірвано.
Згідно домової книги №66 вбачається, що за адресою: м.Херсон, вул.Дровника,66 зареєстрована ОСОБА_3.
З письмових пояснень від 08.11.2016 року ОСОБА_7В, ОСОБА_8, ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 з 16.12.2008 року за адресою: м.Херсон, вул.Дровника, 66.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №76939170 від 26.12.2016 року ОСОБА_1 належить 41/100 житлового будинку, що розташований за адресою: м.Херсон, вул.Дровника, 66.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7В, ОСОБА_8 підтвердили факт відсутності ОСОБА_3 за адресою: м.Херсон, вул.Дровника,66 з 2008 року без поважних на те причин, виїхала із зазначеного жилого приміщення у звязку з припиненням сімейних відносин з ОСОБА_5, який в цьому будинку проживає.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_10 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12,13,76,81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням житлового будинку №66 по вулиці Дровника в м.Херсоні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 13.04.2018 року.
Суддя С.І.Майдан