Номер провадження 2/754/1623/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує наступним.

27.06.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач ОСОБА_1 став власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

02.08.2017 року позивач звернувся до працівників ПАТ «Київенерго» особисто в приміщенні, що знаходиться за адресою: вул. Закревського, 14, м. Київ, із заявою про укладення договору про користування електричною енергією.

Як зазначає позивач, коли він заповнив заяву на укладення вказаного договору, представник ПАТ «Київенерго» ОСОБА_3 повідомила його про існування заборгованості за спожиту електроенергію та усно відмовила йому в прийнятті заяви на укладення договору про користування електричною енергією. Замість прийняття заяви позивача представник ПАТ «Київенерго» вручила йому Попередження про відключення електроенергії №2 від 02.08.2017 року, у зв'язку з наявністю нібито за його особовим рахунком заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 4889,14 грн.

У відповідь на заяву позивача від 02.08.2017 року на укладення договору про користування електричною енергією, 17.08.2017 року останній отримав лист ПАТ «Київенерго» за вих. №050КЕК/16/3/6988 від 09.08.2017 року, в якому зазначено, що станом на 27.06.2017 року показання лічильника становлять 8309 кВтт та існує борг сумою 3457,58 грн., який не сплачено та рахується за попереднім власником помешкання.

Таким чином, представник ПАТ «Київенерго» у вищевказаному листі жодним чином з посиланням на норми чинного законодавства України не зазначив, яким саме чином заборгованість попереднього власника за спожиту електроенергію стала заборгованістю позивача та чому саме він має її сплачувати.

Вважаючи вищезазначені дії відповідача незаконними, 18.08.2017 року позивач направив на адресу Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» письмову претензію з вимогами про укладення договору про користування електричною енергією; надання розрахунку заборгованості та рахунку на її сплату за користування ним електричної енергії за період з 27.06.2017 року по дату надання відповіді. Однак, ПАТ «Київенерго» жодним чином не відреагувало на вказану претензію позивача.

13.09.2017 року позивачем було повторно направлено претензію вже на юридичну адресу ПАТ «Київенерго». Проте, 14.09.2017 року співробітники ПАТ «Київенерго» відключили від електропостачання квартиру позивача за адресою: АДРЕСА_2, чим завдали позивачу матеріальної шкоди у вигляді псування харчів, що знаходилися у холодильнику на суму 500 грн. Також позивач вважає, що своїми діями ПАТ «Київенерго» завдало йому моральну шкоду у вигляді стресу та підвищення артеріального тиску, а також неможливості користуватися електроприладами в своєму помешканні.

З огляду на викладене, позивач вимушений був звернутись до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 15.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

До початку розгляду справи по суті позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до вимог якої, просить суд:

- визнати незаконними дії ПАТ «Київенерго», , з відключення від електропостачання квартири, що розташована за адресою: 02156, АДРЕСА_3;

- зобов'язати ПАТ «Київенерго», , укласти з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, договір про користування електричною енергією;

- стягнути з ПАТ «Київенерго», , на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, 500,00 грн. матеріальної шкоди;

- стягнути з ПАТ «Київенерго», , на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, 5000,00 грн. заподіяної моральної шкоди.

16.03.2018 року до суду надійшов відзив ПАТ «Київенерго» на позов, який вмотивований наступним. 02.08.2017 року позивачу було вручено попередження про припинення постачання електроенергії. Оскільки заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 залишилась не сплаченою, та не було вирішено питання реструктуризації боргу, 14.09.2017 року електропостачання зазначеного помешкання припинено. ПАТ «Київенерго» через представника зазначає, що відповідач в частині припинення електроенергії споживачу діяв відповідно до чинних нормативних актів України та не здійснював протиправних дій по відношенню до позивача. Позивачем, як підтвердження права власності, наданий договір купівлі-продажу від 27.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 (продавець) передав, а ОСОБА_1 (покупець) прийняв у власність квартиру АДРЕСА_8. Відповідно до п. 7 вказаного договору, продавець зобов'язується, свідчить та підтверджує, зокрема, що від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення для цього договору; відсутні заборгованості за комунальними послугами та іншими платежами. Пунктом 8 вказаного договору від 27.06.2017 року сторони домовились, що продавець передає квартиру покупцю в момент укладення цього договору. Покупець зобов'язаний звільнити квартиру та передати ключі від неї покупцю до 18.07.2017 року включно. Поточні комунальні платежі за квартиру повинні бути сплачені продавцем. В пункті 10 даного договору встановлено, що у випадку невідповідності дійсним обставинам хоча б одного із свідчень продавця, викладених у пунктах 7,8,9 цього договору та/або визнання цього договору недійсним з вини продавця, останній зобов'язується відшкодувати покупцю дійсну вартість квартири та всі витрати, збитки, шкоду, завдані такою невідповідністю або визнанням договору недійсним, а також сплатити штраф у розмірі 20% від вартості квартири вказаної в п.5 цього договору. Крім того, починаючи з 27.06.2017 року - дати передачі квартири позивачу електрична енергія споживалась, а перша оплата здійснена лише 11.08.2017 року. Твердження позивача про те, що він переїхав в квартиру лише 18.07.2017 року нічим не підтверджується та не спростовує факту не користування цим об'єктом до зазначеної дати, а, отже, і користування електричною енергією. Як зазначає представник відповідача, 15.09.2017 року постачання електричної енергії на даний об'єкт відновлено. 26.10.2017 року між відповідачем ПАТ «Київенерго» та позивачем ОСОБА_1 укладений договір про користування електричною енергією. Крім того, позивачем не надано жодних доказів в підтвердження завдання йому матеріальної та моральної шкоди з боку ПАТ «Київенерго».

З огляду на викладене. ПАТ «Київенерго» в особі представника Браницького Д.Ю. просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи. В матеріалах справи міститься клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, відповідно до змісту якого, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідно до відзиву на позов, представник відповідача ПАТ «Київенерго» - Браницький Д.Ю. просив суд розглянути справу без його участі.

За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

27.06.2017 року між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач ОСОБА_1 став власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 7 Договору, продавець зобов'язується, свідчить та підтверджує:

- квартира належить йому на праві особистої приватної власності;

- що він має повну цивільну дієздатність і всі необхідні права, повноваження і всі необхідні права для укладення цього договору і виконання зобов'язань, які випливають з цього договору;

- від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення для цього договору;

- договір не укладається внаслідок впливу тяжких для продавця обставин;

- на момент укладання цього договору в квартирі зареєстровані дві дорослі особи, відсутні будь-які особи, які мають переважне право на придбання квартири, відсутні претензії третіх осіб на вказану квартиру;

- відсутні заборгованості за комунальними послугами та іншими платежами;

- квартира нікому іншому не відчужена, в оренду не передана, не заставлена, в податковій заставі, під забороною, в спорі і під арештом не перебуває, до статутного фонду підприємств не внесена, обтяжень не має; не є об'єктом (частиною об'єкта) культурної спадщини;

- внаслідок відчуження квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, у тому числі неповнолітніх, малолітніх дітей, непрацездатних та інших осіб, яких продавець зобов'язаний утримувати;

- що незастережних недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням зазначеної квартири, немає, вікна, двері, тощо знаходяться у технічному стані, придатному для нормального їх використання, відсутні перепланування, які не оформлені у встановленому порядку;

- квартира є першим об'єктом, який відчужується продавцем в цьому році;

- розрахунок за квартиру проведений з ним в повному обсязі, ціна квартири є для продавця вигідною.

Згідно з п. 8 Договору, продавець передає квартиру покупцю в момент укладення цього договору. Продавець зобов'язаний звільнити квартиру та передати ключі від неї покупцю до 18 липня 2017 року включно. Поточні комунальні платежі за квартиру повинні бути сплачені продавцем.

Пунктом 10 Договору передбачено, що у випадку невідповідності дійсним обставинам хоча б одного із свідчень продавця, викладених у пунктах 7,8,9 цього договору та/або визнання цього договору недійсним з вини продавця, останній зобов'язується відшкодувати покупцю дійсну вартість квартири та всі витрати, збитки, шкоду, завдані такою невідповідністю або визнанням договору недійсним, а також сплатити штраф у розмірі 20% від вартості квартири вказаної в п.5 цього договору (а.с. 7).

02.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ПАТ «Київенерго» із письмовою заявою про укладення договору про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 16).

Того ж дня, 02.08.2017 року позивач ОСОБА_1 отримав від ПАТ «Київенерго» попередження про відключення електроенергії №2 від 02.08.2017 року, з якого вбачається, що станом на 02.08.2017 року заборгованість за спожиту електричну енергію сумою по особовому рахунку позивача на показання приладу обліку 8753 кВтг становить 4889,14 грн. (а.с. 18).

Після чого, 02.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ПАТ «Київенерго» із письмовою заявою, відповідно до якої зазначив про те, що він, як новий власник квартири АДРЕСА_5, придбавши її 27.06.2017 року та фактично переїхавши до неї лише 18.07.2017 року не міг допустити заборгованість, яка станом на 01.07.2017 року складала 4889,14 грн., оскільки ця заборгованість була допущена попереднім власником вказаної квартири ОСОБА_2, який не попередив про її наявність позивача (а.с. 8).

Як вбачається з листа ПАТ «Київенерго» від 09.08.2017 року №050КЕК/16/3/6988, станом на 27.06.2017 року на показання лічильника 8309 кВтг існує борг сумою 3457,58 грн., який не сплачено та рахується за попереднім власником помешкання. Крім того, зазначено, що відповідно до п.7 договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2017 року врегульовано гарантії та взаємовідносини сторін щодо заборгованості платежів. Сторони свідчать та підтверджують, що відсутня заборгованість за комунальні послуги та іншими платежами. З огляду на викладене, ПАТ «Київенерго» через представника зазначило позивачу про те, що зазначена заборгованість за спожиту електроенергію підлягає обов'язковій оплаті, а відповідальність за це несуть з однієї сторони - ОСОБА_2 та з другої сторони - ОСОБА_1 Підстав для перерахунку заборгованості відповідно до чинного законодавства України та договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2017 року немає (а.с. 15).

Не погоджуючись з викладеними у вищевказаному листі обставинами, 18.08.2017 року позивач ОСОБА_1 направив на адресу Центра обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» Деснянського району м. Києва письмову претензію з вимогами про укладення договору про користування електричною енергією; надання розрахунку заборгованості та рахунку на її сплату за користування ним електричної енергії за період з 27.06.2017 року по дату надання відповіді. Однак, ПАТ «Київенерго» жодним чином не відреагувало на вказану претензію позивача (а.с. 9-10, 11).

13.09.2017 року позивачем було повторно направлено претензію вже на юридичну адресу ПАТ «Київенерго». Проте, 14.09.2017 року співробітники ПАТ «Київенерго» відключили від електропостачання квартиру позивача за адресою: АДРЕСА_2, чим завдали позивачу матеріальної шкоди у вигляді псування харчів, що знаходилися у холодильнику на суму 500 грн. Також позивач вважає, що своїми діями ПАТ «Київенерго» завдало йому моральну шкоду у вигляді стресу та підвищення артеріального тиску, а також неможливості користуватися електроприладами в своєму помешканні (а.с. 12-13, 14).

З розрахунку заборгованості, наданого представником відповідача ПАТ «Київенерго» - Браницьким Д.Ю., вбачається що станом на 18.07.2017 року заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_6, о/р 2 складала 4245,88 грн.

Як вбачається з копії квитанції від 14.09.2017 року, позивачем ОСОБА_1 було сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4215,28 грн.

26.10.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Київенерго» був укладений договір №2 про користування електричною енергією.

Згідно статті 92 Конституції України, виключно законами України, визначаються основні засади організації та експлуатації енергосистем.

Взаємовідносини в сфері електроенергетики між споживачем та постачальником електричної енергії регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. (надалі - ПКЕЕ), Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999р. (надалі - ПКЕЕН), іншими нормативно - правовими актами України.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно пункту З ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником. що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Відповідно до показів засобу обліку, отриманих під час контрольного огляду вузла обліку, електропостачальник разом із побутовим споживачем проводять звірку обсягів фактично спожитої та оплаченої електричної енергії і оформляють у двох примірниках акт звірки розрахунків, в якому зазначаються період, за який проводиться звірка розрахунків, тарифи, які діяли в кожному розрахунковому періоді, пільги та житлові субсидії на оплату електричної енергії, також враховуються кошти від застосування в установленому законом порядку штрафних санкцій до побутового споживача. Акт звірки розрахунків складається у довільній формі. Один примірник акта надається побутовому споживачу.

На підставі оформленого та підписаного двома сторонами акта здійснюються остаточні взаєморозрахунки за електричну енергію. Електропостачальник безоплатно надає побутовому споживачеві підписану довідку про відсутність заборгованості. День остаточного взаєморозрахунку за електричну енергію є днем припинення дії договору з побутовим споживачем.

Якщо день припинення постачання електричної енергії на об'єкт побутового споживача збігається з днем подання новим власником (користувачем) об'єкта заяви про укладення договору про користування електричною енергією або така заява подана до зазначеного дня, відключення електроустановок об'єкта побутового споживача не здійснюється.

З новим власником (користувачем) об'єкта укладається новий договір в установленому цими Правилами порядку.

Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт побутового споживача до електропостачання.

Під об'єктом побутового споживача розуміється житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування; (п. 2 ПКЕЕН).

Таким чином, споживання електричної енергії у приміщеннях житлового фонду фізичними особами здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, що укладається відповідно до вимог ПКЕЕН.

Відповідно до пункту 27 РКЕЕН у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на З0 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії.

У попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об'єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім'я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на З0 день після отримання побутовим споживачем попередження енергопостачальник має право відключити побутового споживача від електричної мережі.

У разі пред'явлення побутовим споживачем електропостачальнику, зокрема персоналу, який прибув для відключення його об'єкта від електричної мережі, квитанції або іншого документа, який підтверджує повну оплату за спожиту електричну енергію, відключення об'єкта побутового споживача не здійснюється.

Отже, відключення споживача від електричної енергії енергопостачальна організація має право здійснювати не раніше ніж на З0 день, але пізніше правилами не забороняється.

Враховуючи те, що договором купівлі-продажу від 27.06.2017 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, прямо передбачено гарантії та взаємовідносини сторін, в тому числі і стосовно оплати спожитої електричної енергії, суд вважає, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх порушених прав.

Крім того, суд критично оцінює твердження позивача ОСОБА_1 про те, що до придбаної ним на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2017 року квартири АДРЕСА_7, він переїхав лише 18.07.2017 року, як таке, що не знайшло свого підтвердження в наявних у матеріалах справи доказах.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання про відсутність з боку відповідача ПАТ «Київенерго» незаконних дій.

Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що до випадків, передбачених ч.2 ст. 1167 ЦК України, правовідносини, що виникли між сторонами не відносяться.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Під недоліком стаття 1 Закону розуміє будь-яку невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Враховуючи встановлену судом відсутність незаконних дій з боку відповідача ПАТ «Київенерго», а також відсутність доказів в підтвердження завдання позивачу ОСОБА_1 матеріальних збитків та моральних страждань, суд не вбачає підстав для задоволення даних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 714, 1166, 1167 ЦК України, Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 року, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23.03.2018 року.

Суддя