Справа № 219/1149/18
Провадження № 2/219/976/2018
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

10 квітня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначає, що на праві свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 листопада 2017 року, виданого та посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Літвіновою В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2525 та на підставі Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 листопада 2017 року за НОМЕР_3, йому належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. В вищезазначеному будинку зареєстрована відповідач, яка не є власником вищезазначеного будинку, за місцем реєстрації не проживає з 2014 року, участі в утримані будинку не приймає, що порушує його права як власника помешкання.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації.

Відповідно до ст.130 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом житлового будинку від 13 листопада 2017 року серії НОМЕР_4, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Літвіновою В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2525 та на підставі Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 листопада 2017 року за НОМЕР_3, власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.5-6).

Актом від 05 лютого 2018 року, складеного комісією в складі головуючого вуличного комітету в присутності сусідів та посвідченого секретарем Миронівської селищної ради, встановлено, що ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та в зазначеному будинку на проживає з 2014 року (а.с.7).

Приймаючи рішення, суд виходить з наступного.

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.ч.1, 2 ст.405 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не є власником спірного будинку, у спірному будинку не проживає, обслуговуванням будинку не цікавиться, його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, керуючись ст.7, 12, 13, 76, 141, 263, 264, 265, 272, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2) судовий збір 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська