У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Притуляк С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення), зменшення або звільнення від сплати судового збору при розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

До матеріалів позовної заяви долучено клопотання в якому заявник просить відстрочити розмір належних до сплати судових витрат до ухвалення рішення по справі та покласти їх на відповідача, або звільнити від сплати, оскільки майновий стан не дозволяє сплатити 704, 80 грн. внаслідок того, що на даний період часу заявник не працює та одна виховує малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.2 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.ч.1,3 ст.136 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зміст цих статтей передбачає право суду, а не обов"язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної особи. Обґрунтування повязаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов"язком, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

Наведені позивачем у клопотанні підстави про звільнення від сплати судового збору є недостатніми та непереконливими і не підтверджують того, що її майновий стан на підтвердження якого надано довідку - відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків в якій зазначено , що за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня, перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд враховує, що Європейським судом з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з матеріальним станом позивача, та відсутність коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення без надання належних письмових доказів.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Отже, дослідивши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення), зменшення або звільнення від сплати судового збору при розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, беручи до уваги, що безпідставне ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору порушує інтереси держави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.136 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення), зменшення або звільнення від сплати судового збору при розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Притуляк