"06" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого-судді Гончарук В.П.
при секретарі Красновій І.В.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач мотивує вимоги тим, що 25.02.2006 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.10.2013 року шлюб було розірвано.

Відповідач фактично відмовився від дітей не виявляє бажання спілкуватися з ними, не цікавиться їх розвитком, здоров'ям, фактично втратив родинний зв'язок.

Діти весь час проживають з матір'ю та не виявляють бажання спілкуватися з батьком, про що свідчить довідка про результати роботи та психологічний стан неповнолітніх дітей, видана Дніпровським районним в м. Києві центром соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді.

Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно синів в судовому порядку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (газета ,,Урядовий кур'єр") про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи: Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального

самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являється ОСОБА_2.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 15 від 22.11.2017 року, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дітей.

Суд вважає висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи.

З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов'язків відносно малолітніх синів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача в частині позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 640 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165,192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 81,141, 280-283 ЦПК , суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: