СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м.Снігурівка

Справа № 485/164/18

Провадження № 2/485/265/18

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Семенаки А.Г.

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 (57303, Миколаївська область, м.Снігурівка, вул.Гетьмана Сагайдачного, 120, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (57300, Миколаївська область, Снігурівський район, с.Павлівка, вул. Ярослава Мудрого, 54, РНОКПП НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 (57300, Миколаївська область, Снігурівський район, с.Павлівка, вул. Ярослава Мудрого, 54), про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

05 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області розірваний у 2009 році. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом з дитинства. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу). Донька навчається за контрактом на денній формі 2 курсу Херсонського базового медичного коледжу Херсонської обласної ради на спеціальності «сестринська справа», у звязку з чим потребує додаткових витрат. За рік навчання доньки позивачем сплачено 13150,00грн. Крім того, нею придбано мобільний телефон по ціні 3333,00грн. Просила суд стягнути з відповідача половину понесених нею витрат у сумі 8240,00грн. та понесені нею при подачі судові витрати у розмірі 704,00.

Ухвалою суду від 29 березня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення.

Відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що на утримання доньки сплачує аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку. Крім того, з його заробітної плати стягуються додаткові витрати за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області у розмірі 10335,00грн., всього відрахування становлять 40%. На теперішній час має іншу сімю, в якій виховує неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, матірю якого є ОСОБА_4 та який також перебуває на його утриманні. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що на утриманні відповідача перебуває їх син ОСОБА_6, 11 квітня 2006 року, який також потребує належного утримання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії 1-ФП №105650, виданого 26 грудня 2000 року Павлівської сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за актовим записом №17 від 26 грудня 2000 року (а.с.7).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи №276, виданої 26 грудня 2012 року вих.№276 Виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області, Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4834- від 01 вересня 2017 року та довідки про склад сімї, виданої Виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області від 20 січня 2018 року №768, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована разом з матірю ОСОБА_2 по вул.Гетьмана Сагайдачного, 120, в м.Снігурівка Миколаївської області (а.с.16-18).

ОСОБА_5 є студентом 2 курсу денного відділення Херсонського базового медичного коледжу Херсонської обласної ради та навчається за спеціальністю «сестринська справа»; строк навчання з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року; наказ №117-с від 12 серпня 2016 року; контрактна форма навчання, що підтверджується довідкою директора коледжу від 25 січня 2018 року №48 (а.с.19).

Відповідно до копії типового договору від 15 серпня 2016 року №155 та додаткової угоди №115 від 01 вересня 2017 року загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання становить 51150,00грн. (а.с.9-10); замовник вносить плату безготівково на рахунок навчального закладу кожного семестру у сумі 6575,00грн. до 15.09 та 15.02 щорічно (п.10 Угоди). Згідно до копії квитанції №0.0.842010691.1 від 05 вересня 2017 року позивачем за навчання доньки сплачено 13150,00грн. (а.с.13).

Позивач працює у Снігурівській РЦ ПМСД, про що нею надано довідку від 29 січня 2208 року за вих.№29/05 (а.с.20), її заробітна плата у середньому становить 5239,72грн.

Відповідач зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить копія його паспорту серії ЕО №856181, виданого 20 липня 2000 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с.33), довідка Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 13 лютого 2018 року (а.с.24) та має такий склад сімї згідно з довідкою від 02 березня 2018 року №378 (а.с.42): ОСОБА_4 співмешканка, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, син.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ФП №283272, виданого повторно Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №49, 02 березня 2018 року (а.с.34) батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3.

Згідно з довідкою про доходи від 27 лютого 2018 року (а.с.35) ОСОБА_3 працює охоронцем у Філії «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» та отримує середній заробіток 7559,49 грн., після відрахувань по аліментам - 5125,33грн.

Відповідно до довідки №357 від 26 лютого 2018 року Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_3 на території Павлівської сільської ради земельної ділянки (паю) не має, підсобного господарства не веде (а.с.37).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стягнення аліментів, додаткових коштів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати на навчання доньки в сумі 13 150,00 грн. є додатковими витратами, фактично понесені позивачем, брати участь у яких зобов'язаний відповідач у відповідній частці, тобто в сумі 6 575,00 грн. Обставин, які свідчать про неможливість відповідача брати участі у додаткових витратах, під час судового розгляду не встановлено. За таких обставин, витрати на навчання доньки мають бути стягнені з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на придбання мобільного телефону в сумі 3 333,00 грн., суд приходить до висновку, що ці витрати не викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, за таких обставин, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи матеріальне становище сторін, інтереси дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. ст. 76-78, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

- позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4, про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, - задовольнити частково;

- стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в сумі 6 575,00 грн. (шість тисяч п'ятсот сімдесят п'ять грн. 00 коп.);

- в решті задоволення позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 13.04.2018 р.

Суддя Т.Ю.Фортуна