РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря Лєдової А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду і м. Запоріжжі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання недійсним договору інвестування в будівництво, скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 до суду із позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якому просить суд:

- визнати Договір інвестування в будівництво серія та номер: 212 від 21.07.2014 недійсним;

- скасувати запис про право власності: 22367586 на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) права власності на квартиру АДРЕСА_1/вул. Перемоги, буд. 67 в м. Запоріжжі, реєстраційний номер майна 101.

Позов обґрунтовано наступним. 22.01.2007 ОСОБА_3, заповіла своєму двоюрідному онуку, ОСОБА_1, квартиру АДРЕСА_1/ вул. Перемоги, буд. 67 в м. Запоріжжі. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 22.01.2007 за реєстровим № 54. 18.08.2015 ОСОБА_3, померла. До смерті ОСОБА_3 проживала за вказаною адресою разом із своїм онуком ОСОБА_1, зареєстрованим цією адресою з 06.05.2014 .

За життя ОСОБА_3 ніяких договорів інвестування в будівництво не укладала.

12.09.2017 позивачу стало відомо, що 11.09.2017 державним реєстратором комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради ОСОБА_5 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2/ вул. Перемоги, буд. 67 в м. Запоріжжі та до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про прав власності за цим обєктом нерухомого майна внесено - власника ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1).

Підставою виникнення права власності зазначено: договору інвестування в будівництво серія та номер 212, виданий 21.07.2014 (на вторинному ринку) (далі Договір) та акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1/212 від 21.09.2014, за відсутністю ОСОБА_3, відсутністю ряду документів та їх оригіналів, без перевірки правдивих відомостей про обєкт нерухомості тощо.

Позивач, вказує, що вказаний договір є таким, що підлягає визнанню недійсним, оскільки вчинений за відсутністю ОСОБА_3, відсутністю ряду документів та їх оригіналів, без перевірки правдивих відомостей про обєкт нерухомості, у зв'язку із чим просить визнати договір недійсним і скасувати запис про право власності.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду 26.03.2018 подав заяву про розгляд справи без його участі та позивача, без фіксації судового засідання. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання вдруге не з'явився. Про місце, часта дату повідомлений належним чином. Поштова кореспонденція, направлена відповідачу, повернулась до суду 22.02.2018, з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». Оголошення про виклик до суду розміщено на сайті Судова влада України 06.02.2018.

Від третьої особи до суду 23.02.2018 надійшли пояснення щодо позову. У поясненнях зазначає, що 08.12.2017 до Управління державної реєстрації ГТУЮ у Запорізькій області звернувся адвокат ОСОБА_6 представник ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного реєстратора комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради ОСОБА_5 Скаржник скаржився на протиправні дії державного реєстратора повязані з порядком внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно обєкту нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лєрмонтова буд. 23/АДРЕСА_3. Скарга адвоката ОСОБА_6 задоволена частково, здійснено тимчасове блокування доступу державному реєстратору ОСОБА_5 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, строком на 180 календарних днів, з 27.12.2017 по 24.06.2018. 20.12.2017 року ГТУЮ у Запорізькій області виданий наказ № 296/07 «Про результати роботи Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за скаргою адвоката ОСОБА_6 представника ОСОБА_1Г.». Факт наявності протиправності дій державного реєстратора, повязаної з порушенням порядку внесення запису до Державного реєстру прав, вчиненого ним відносно обєкту нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лєрмонтова буд. 23/АДРЕСА_3 знайшов своє підтвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

18.12.1997 ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_4/Перемоги в м. Запоріжжі, що підтверджується договором купівлі-продажу, який зареєстровано Запорізькою товарною біржею «Титан-Інвест» за реєстраційним № Н-2531.

22.01.2007 ОСОБА_3, заповіла своєму онуку, ОСОБА_1, квартиру АДРЕСА_1/вул. Перемоги, буд. 67 в м. Запоріжжі. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 22.01.2007 за реєстровим № 54.

18.08.2015 ОСОБА_3, померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-ЖС №337755. До смерті ОСОБА_3 проживала за вказаною адресою, разом із своїм онуком ОСОБА_1, зареєстрованим цією адресою з 06.05.2014 (що підтверджується паспортом ОСОБА_1Г.).

Статтею 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав, 11.09.2017 року для державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лєрмонтова, буд. 23/АДРЕСА_3, ОСОБА_2 подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка зареєстрована в базі даних заяв Державного реєстру прав за № 24092053.

Відповідно до відомостей Державного реєстру прав заявником, разом із заявою для проведення державної реєстрації було надано:

- технічний паспорт, номер 15 - 1384, видавник ТОВ «ЗМБТІ»;

- інвестиційний договір 212 від 21.07.2014 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- акт прийому-передачі майна №1/212 від 21.09.2014 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- договір купівлі-продажу серія Н - 2531, видавник Запорізька товарна Біржа «ОСОБА_4 - Інвест»;

- квитанції про сплату адміністративного збору від 11.09.2017 № 16, 17.

За результатами розгляду заяви від 11.09.2017 № 24092053 державним реєстратором ОСОБА_5 16.09.2017 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37111962.

Територіальні органи Міністерства юстиції України, у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розглядають скарги на дії або бездіяльність державного реєстратора та субєктів державної реєстрації прав.

Представник третьої особи у письмових поясненнях зазначив, що 08.12.2017 до Управління державної реєстрації ГТУЮ у Запорізькій області звернувся адвокат ОСОБА_6 представник ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного реєстратора комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради ОСОБА_5 Скаржник скаржився на протиправні дії державного реєстратора повязані з порядком внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно обєкту нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лєрмонтова буд. 23/АДРЕСА_3. Скарга адвоката ОСОБА_6 задоволена частково, здійснено тимчасове блокування доступу державному реєстратору ОСОБА_5 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, строком на 180 календарних днів, з 27.12.2017 по 24.06.2018. 20.12.2017 ГТУЮ у Запорізькій області виданий наказ № 296/07 «Про результати роботи Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за скаргою адвоката ОСОБА_6 представника ОСОБА_1Г.».

Комісією встановлено, що згідно відомостей із бази даних заяв Державного реєстру прав, здійснених за заявою з реєстраційним номером 24092053, державним реєстратором здійснено пошук за адресою обєкта нерухомого майна, яка є відмінною від адреси нерухомого майна права на яке заявлено ОСОБА_2, що є порушенням пункту 11 Порядку № 1141.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_5/Перемоги в м. Запоріжжі прийнято державним реєстратором ОСОБА_5 з порушенням вимог частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме у строк, що перевищує 5 робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

Заява про державну реєстрацію права власності подана ОСОБА_2 11.09.2017 та зареєстрована у базі даних заяв Державного реєстру прав за №24092053. При цьому, рішення, державним реєстратором за результатом розгляду цієї заяви, прийнято 16.09.2017, тобто на шостий день з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав, що є порушенням порядку проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Також, Комісією встановлено факт того, що у Державному реєстрі прав за заявою від 11.09.2017 № 24092053 у розділі «Операції» міститься інформація про скасування реєстрації заяви від 14.09.2017 (10:17:25). В подальшому, а саме 16.09.2017 (10:55:00) у Державному реєстрі прав за заявою від 11.09.2017 № 24092053 у розділі «Операції» міститься запис про відміну помилкової операції із заявою.

16.09.2017 державним реєстратором ОСОБА_5 за результатами розгляду заяви від 11.09.2017 з реєстраційним номером 24092053 сформований витяг, який як встановлено Комісією містить відомості, про обєкт нерухомого майна щодо якого проведено державну реєстрацію права власності, які не відповідають відомостям про обєкт нерухомого майна права на яке заявлялося ОСОБА_2 11.09.2017 року у заяві про державну реєстрацію права власності за № 24092053. Дії державного реєстратора ОСОБА_5, що повязані з формуванням витягу з Державного реєстру прав проведено з порушенням Закону, Порядку № 1127 та Порядку № 1141.

Крім того, Комісією встановлено, що держ. реєстратором ОСОБА_5 не проведена перевірка відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства та не взято до уваги, що у поданих заявником ОСОБА_2 для державної реєстрації права власності в документах, зокрема, в інвестиційному договорі № 212 від 21.07.2014 та акті прийому-передачі майна № 1/212 від 21.09.2014 , укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявні суттєві розбіжності, у відомостях щодо адреси обєкту нерухомого майна, права на яке підлягають державній реєстрації.

Отже, факт наявності оскаржуваної дії державного реєстратора, повязаної з порушенням порядку внесення запису до Державного реєстру прав, вчиненого ним відносно обєкту нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лєрмонтова буд. 23/АДРЕСА_3, на підставі інвестиційного договору № 212 від 21.07.2014 та акті прийому - передачі майна № 1/212 від 21.09.2014, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3знайшов своє підтвердження.

Відповідно до положень статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Цивільною дієздатністю фізичної особи, згідно із частиною першою статті 30 ЦК України є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до положень статті 44 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, з'ясування дієздатності громадян які беруть участь в угодах здійснюється нотаріусом при їх посвідченні.

У статті 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Спірні правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), який регулює відносини.

Порядок проведення державної реєстрації прав, встановлений статтею 18 Закону та передбачає вісім етапів, одним з яких є перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

До повноважень державного реєстратора, визначених частиною 3 статті 10 Закону, серед іншого віднесено встановлення відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документ вимогам законодавства, проведення перевірки документів на наявність підстав для проведені реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідне рішення.

Частиною 2 статті 18 Закону передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно з пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок № 1127) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Згідно з пунктом 10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 (далі Порядок №1141), під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно, права власності та субєкта цього права, інші речові права та субєкта цих прав, іпотеку та субєкта цього права, обтяження прав на нерухоме майно та субєкта цих прав.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1141, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами: за ідентифікаційними даними фізичної особи (прізвище, імя та (за наявності) по батькові, податковий номер); за адресою обєкта нерухомого майна (область, населений пункт, назва вулиці, номери будинку та квартири).

Згідно зі статтею 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно - правовий актами.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року, а саме згідно зі ст. 1 Першого протоколу до неї від 1952 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначено в ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що державна реєстрація права власності на ОСОБА_2 проведена державним реєстратором з порушенням вимог спеціального закону, на підставі неперевірених і суперечливих документів.

З огляду на викладене, враховуючи норми ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом повністю.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.911250852.1 від 08.12.2017.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640,00 грн. судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 182, 316, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 43, 49, 7677, 81, 141, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання недійсним договору інвестування в будівництво, скасування запису про право власності задовольнити повністю.

Визнати Договір інвестування в будівництво № 212 від 21.07.2014 недійсним.

Скасувати запис про право власності: 22367586 на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) права власності на квартиру АДРЕСА_1/вул. Перемоги, буд. 67 в м. Запоріжжі, реєстраційний номер майна 101.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті 26.03.2018.

Повне рішення складене 30.03.2018.

Суддя І.П. Соболєва