Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
28.03.2018 2/394/205/18
У Х В А Л А

про залишення без руху

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів .

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суддя приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтею 175 ЦПК України визначено вимоги, яким має відповідати позовна заява.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5ст. 95 ЦПК України).

В порушення даних норм, у позовній заяві відсутнє зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також не підтверджено відповідність копій письмових доказів оригіналам, які заходяться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, копії письмових доказів надані без належного їх засвідчення, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучені до позовної заяви.

Однією з підстав залишення позовної заяви без руху було невиконання вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України - в матеріалах позовної заяви відсутні підтвердження надсилання відповідачам копій доказів, що подаються до суду, що позбавляло суд можливості в подальшому брати до уваги долучені до позовної заяви докази на підтвердження позовних вимог, а долучені копії доказів не були належним чином не завірені позивачами. Позивач не надав до суду підтвердження того, що копії доказів, які подаються ним до суду, заздалегідь надіслані відповідачам, як того вимагає ч.9 ст. 83 ЦПК України. А саме, не надано підтвердження направлення відповідачу копій доказів, що подаються до суду, зокрема способом, передбаченим п.8 Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій, затвердженого постановою КМ України від 28.07.1997 р. № 799

Частинами 1, 2 ст.134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивач свій обовязок щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в позовній заяві не виконав.

Відповідно до положень ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Окрім того, згідно ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Будь-яких документів, що підтверджують підстави звільнення від судового збору, якщо такі є, позивачем не надано.

При цьому, чинним законодавством не передбачено звільнення від сплати судового збору у справах щодо зменшення розміру аліментів.

Стаття 5 Закону містить вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору, зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів - ч. 2 ст.181 СК України. Спосіб стягнення аліментів визначається у формі (грошовій, натуральній), по часу (періодично чи одноразово).

Розмір аліментів - встановлюється відповідно до ст.182 СК.

Отже, позивач не звільняється від сплати судового збору.

Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в якому ставка для сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичних осіб становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі» якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 176 ЦПК України: ціна позову визначається - у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Не зазначаючи вказаних вище обставин, які є обов'язковими при розгляді справ даної категорії, позивач порушує право відповідача на захист, оскільки незрозумілість, нечіткість обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги до нього, позбавляє його можливості оформлення відзиву відповідно до вимог ЦПК України.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме необхідно необхідно зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), засвідчити своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, а також сплатити судовий збір в розмірі передбаченому Законом України на розрахунковий рахунок № 0276, , МФО 823016 .

Керуючись ст.ст.133, 175, 177, 185 ЦПК України, та Законом України "Про судовий збір", суддя,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити вказані недоліки, надавши йому 5 (пяти) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання зазначених вимог у вказаний строк заява буде вважатися неподаною, і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя