ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року

м.Суми

Справа №589/1760/17

Номер провадження 22-ц/788/453/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року в складі судді Литвинко Т.В., ухваленого у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 30.01.1999 року, та покласти судові витрати на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом спільного життя відповідач не приділяв уваги сімї та вихованню дитини, нищив хатнє майно, вчиняв сварки і неодноразово бив її. Звернення до правоохоронних органів та вжиті заходи не мали жодного впливу, чоловік продовжував свої протиправні дії, зробив спільне життя неможливим. Така поведінка відповідача негативно впливає на здоровя, психічний стан та розвиток дитини. Востаннє сварка відбулась 10.09.2015 року, після якої відповідач вигнав вночі її з дитиною з дому. Позивач з дитиною проживають окремо, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам.

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2017 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.01.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 42. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,00 грн.

Ухвалою цього ж суду від 03.01.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення.

Не погоджуючись із заочним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення, а у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що обставини, на які посилається позивач як на підставу розірвання шлюбу, жодним чином не підтверджені та не відповідають дійсності. Зазначає, що вони прожили у шлюбі 18 років та ввесь цей час родина жила в любові та злагоді, вони спільно вирішували побутові проблеми. Крім того, відповідач до цього часу дбає про матеріальне забезпечення сімї, надає кошти на перше прохання дружини чи дочки. Посилання позивача про видворення її з дитиною з квартири є вимислом, оскільки від у період з 01 по 10 вересня включно 2015 року проходив військові збори. Вказує, що ініціатором подання позову про розірвання шлюбу є його теща. Зазначає, що судом неправомірно було відхилено його клопотання про надання часу для примирення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу на основі всебічного та повного зясування обставин справи, а доводи апеляційної скарги не відповідають дійсності.

Відповідач в судовому засіданні доводи скарги підтримав та просив задовольнити.

Позивач в судовому засіданні проти скарги заперечила та просила рішення залишити без змін.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони з 30.01.1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Олесю, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3, 4).

Ухвалою місцевого суду від 31.07.2017 року за клопотанням ОСОБА_2 було надано сторонам строк для примирення до 02.10.2017 року до 09 год. 00 хв. (а.с. 25, 26).

Також, позивачем до відзиву на апеляційну скаргу було надано копії документів щодо її звернень до органів національної поліції з приводу конфліктів та суперечок, що виникали між нею на відповідачем (а.с. 81-84, 86, 87).

За клопотанням відповідача ухвалою місцевого суду від 31.07.2017р. було надано строк на примирення до 02.10.17р.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частина 3 ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 110 СК України визначене право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що сімейні відносини у сторін не склалися, між ними відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам вказаних норм СК України.

Відповідно до заявленого клопотання відповідача судом першої інстанції надавався строк на примирення до 02.10.2017, який нажаль не надав позитивного результату і сімейні відносини у сторін не склалися, між ними відсутнє взаєморозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Протилежного, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем не доведено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що подальше спільне життя та збереження сімї стало неможливим, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що в суд першої інстанції всебічно і повно зясував обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

ОСОБА_3