Провадження № 2/243/683/2018
Справа № 243/257/18
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 серпня 2017 приблизно о 09 годині 00 хвилин відповідачка ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні ПрАТ «Приват Банку», розташованого за адресою: вул. Центральна буд. № 4 м. Словянська Донецької області викрала у неї сумку в якій знаходились особисті речі позивачки, а саме: парфуми вартістю 500,00 грн., ліки загальною вартістю 300,00 грн., косметика на загальну суму 800,00 грн., чим спричинила їй матеріальної шкоди на суму1600,00 грн. За даним фактом ОСОБА_2 була притягнута до кримінальної відповідальності, її провина у скоєнні крадіжки встановлена вироком Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2017 року яким відповідачку визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75 та 76 КК України ОСОБА_2 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в один рік. Відповідно до пункту «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного їй покарання.

Спричинена матеріальна та моральна шкода не була відшкодована, у звязку із чим вважає за необхідне звернутися до суду із даним позовом.

Розмір матеріальної шкоди визначається вартістю викраденого майна, що становить 1600,00 грн., які є збитками (шкодою) та, відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню обвинуваченою у повному обсязі.

Спричинену моральну шкоду позивачка оцінює в 5000,00 грн., оскільки в результаті злочинних дій ОСОБА_2 вона перенесла душевні страждання, нервову напругу, і до теперішнього часу не може отримати паспорт громадянина України, вкрадений ОСОБА_2, що вимагає неодноразового відвідування Державної міграційної служби, збору довідок, додаткових грошових витрат та часу. Крім того, в результаті злочинних дій ОСОБА_2, позивачка не могла користуватися всіма благами та перевагами викрадених речей, а головне паспортом, який їй був необхідний для оформлення кредиту на придбання холодильника.

Зважаючи на те, що між злочинними діями ОСОБА_2 та завданою позивачці моральною шкодою, є прямий причинний звязок, враховуючи характер та обсяг завданих їй моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, вважає, що існують всі підстави для стягнення з відповідачки на її користь окрім матеріальної шкоди в розмірі 1600,00 грн., також моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Позивачка ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, оскільки не визнає його в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що вироком Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2017 року ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено їй покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі положень статей 75 та 76 КК України її було звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком в 1 рік. На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного їй покарання.

Згідно із вказаним вироком, судом було встановлено, що реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, 07 серпня 2017 приблизно о 09 годині 35 хвилин ОСОБА_2, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю власника майна, таємно викрала чуже майно, а саме: жіночу сумку чорного кольору вартістю 200 грн.

Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні визнана позивачка ОСОБА_1

Вироком встановлено, що своїми протиправними діями ОСОБА_2 заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_1 на суму 200 гривень.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 09 серпня 2017 року ринкова вартість жіночої сумки на момент вчинення кримінального правопорушення, 07 серпня 2017 року, з технічної точки зору складає 200 грн. 00 коп.

Речовий доказ по справі жіноча сумка, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України - залишена у власності потерпілої ОСОБА_1

Вирок не оскаржувався та набрав законної сили 05 січня 2018 року (а.с. 2-3).

Згідно із ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позивами про відшкодування шкоди», з подальшими змінами та доповненнями слідує, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вироком Словянського міськрайонного суду встановлено, що своїми протиправними діями ОСОБА_2 заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_1 на суму 200 гривень.

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Звертаючись із вимогою про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1600,00 грн., позивачкою доказів щодо встановлення розміру такої шкоди не надано.

У судове засідання позивачка не зявилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які підтверджують її доводи про те, що протиправними діями ОСОБА_2 їй було завдано матеріальної шкоди саме на суму 1600,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що речовий доказ по кримінальному провадженню - жіноча сумка, вартістю 200,00 грн. відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, була залишена у власності потерпілої ОСОБА_1, а доказів заподіяння позивачці матеріальної шкоди в розмірі 1600,00 грн. суду не представлено, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки матеріальної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішенні питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує характер протиправних дій відповідачки по відношенню до позивачки, глибину душевних страждань позивачки, які зумовлені втратою майна та самим фактом посягання на майно позивачки, що призвело до зміни звичного для неї способу життя. Так, в результаті злочинних дій ОСОБА_2 позивачка перенесла душевні страждання, нервову напругу, і до теперішнього часу не може отримати паспорт громадянина України, вкрадений ОСОБА_2, що вимагає з її боку додаткових зусиль, грошових витрат та часу. Крім того, будучи позбавленою паспорта на який розраховувала, позивачка не мала можливості придбати необхідну їй річ, що свідчить про зміну звичного для неї способу життя та необхідність вжиття позивачкою додаткових зусиль для його організації. У звязку з цим, суд, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000,00 грн. Суд вважає, що зазначена сума є достатньою та такою, що відповідає характеру та обсягу страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті позивачки.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи, що особи які б понесли судові витрати по справі відсутні, судовий збір по даній справі має бути компенсований за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись, ст.ст. 15, 16, 25, 23, 1166, 1167,1177 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 265, 273, ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4. буд. 9, в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3