Справа № 635/2055/17
Провадження № 2/635/831/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

представник позивача ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просить визнати за нею право особистої власності на 4/18 частин житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, як майно набуте у шлюбі за особисті кошти; визнати об'єктом спільної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 2/18 частини житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; поділити спільне майно подружжя та визнати за позивачем право власності на 1/18 частину житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; за відповідачем право власності на 1/18 частину житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 14 жовтня 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу вони за договором купівлі-продажу від 15 серпня 2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В., придбали 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Грошові кошти, що сплачені за будинок в 2/3 частинах внесені позивачем з особистих заощаджень, що отримані від колишнього чоловіка ОСОБА_6 в порядку поділа спільного майна подружжя. Так, за придбане нерухоме майно було сплачено 154100 гривень, з яких особистих коштів було внесено 102733 гривні, що становить 2/3 частини вартості 1/3 частини будинку, отже при поділі майна подружжя з урахуванням особистих коштів частка позивача складає 5/18 частин житлового будинку. Частка що є спільним майном подружжя позивача та відповідача складає 2/18 вартості 1/3 частини будинку 33=51367грн.), тому при поділі спільного майна подружжя позивачу та відповідачу полягає по 1/18 частині. За рішенням Харківського районного суду Харківської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, відповідач проживає окремо і згоди щодо поділу майна вони дійти не можуть тому позивач звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року відкрито провадження по справі.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові, крім того вказала, що відповідач ОСОБА_3 є співвласником будинку за адресою: АДРЕСА_1, і їй належить 2/3 частин.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові,

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала, та просила справу розглядати за її відсутності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що перебував у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 і вони мають спільного сина ОСОБА_7, після розірвання шлюбу, коли постало питання придбавання житла колишній дружині він продав належну йому однокімнатну квартиру № АДРЕСА_2, за 106700 гривень, і вказані гроші передав колишній дружині ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є сином позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6, і йому відомо, що після розірвання шлюбу батько продав належну йому однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, а гроші передав матері ОСОБА_1

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 14 жовтня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2016 року, про що свідчить рішення суду по справі № 635/4306/16-ц.

15 серпня 2008 року відповідач за договором купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В., реєстр № 4390, купив 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться з адресою: АДРЕСА_2, та складається з: будинку літ. «А-1», житловою площею 51,10 кв. м., загальною площею 107,50 кв. м, сараїв літ. «Б», «Е», «И», вбиралень літ. «Г», «Д», гаражу літ. «З», душовою літ. «В», навісу з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційних ям літ. «Я», «С», огорожі № 1-3, вартістю за домовленістю сторін у сумі 154100,00 гривень; самочинно зведено душова літ. «В», яка належить співвласнику продавцю ОСОБА_3, про що свідчить договір купівлі-продажу від 15.08.2008 року та витяг з Державного реєстру правочинів.

Відповідач зареєстрував своє право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить свідоцтво про паво власності на нерухоме майно.

Відповідно до довідки № 1976 від 26 листопада 2016 року, що видана Виконавчим комітетом Пісочинської селищної рада Харківського району Харківської області, за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані та мешкають: ОСОБА_2 - власник, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_8 - син.

Суду надані: договір про наміри, що укладений 27 травня 2008 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_9 щодо купівлі - продажу 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, та договір від 30 травня 2008 року купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_10 придбала, однокімнатну квартиру № АДРЕСА_2, продаж вчинено за 106700 гривень.

Суду також надані: звіт про вартість ринкової вартості нерухомого майна - житлового будинку та технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_2; будинкова книга для реєстрації осіб у будинку за адресою: АДРЕСА_1;

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому відповідно до ст. 66 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, але при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на кошти, які належали їй.

Відповідно до частини 7 ст. 57 Сімейного Кодексу України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному із подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Суд, аналізуючи надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що грошова сума у розмірі 102733 гривень з одержаних позивачем 106700 гривень від колишнього чоловіка ОСОБА_6 від реалізації 30 травня 2008 року однокімнатної квартири № АДРЕСА_2, через три дні після підписання 27 травня 2008 року відповідачем ОСОБА_2 договору про намір купівлі 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, є її особистою власністю і не підлягає розподілу як спільне майно подружжя.

Оскільки судом встановлено, що 102733 гривень від вартості частини будинку придбаного за 154100 гривні є особистою власністю позивача то сума у розмірі 51367 гривень внесена за придбання будинку є спільною власністю подружжя ОСОБА_2 33=51367) і розподілу як спільне майно подружжя підлягає частина будинку на цю суму.

Суд погоджується з математичним розрахунком позивача, щодо визначення часток у праві власності на придбану частину будинку, з яких 102733 гривень є 2/3 частини вартості 1/3 частини будинку, отже при поділі майна подружжя з урахуванням особистих коштів частка позивача складає 4/18 частин житлового будинку, а частка що є спільним майном позивача та відповідача, як подружжя, складає 2/18 вартості 1/3 частини будинку, тому при поділі спільного майна подружжя позивачу та відповідачу полягає по 1/18 частині.

Враховуючи, вищевикладене на підставі ч. 7 ст. 57 Сімейного Кодексу України, суд, визнає 4/18 частини у праві власності на 1/3 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1, особистою приватною власністю позивача.

Також суд визнає, що спільною сумісною власністю подружжя є 2/18 частин у праві власності на 1/3 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1, та розподіляє їх по ? частині кожному і визнає за позивачем право власності в цілому на 5/18 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, за відповідачем залишає право власності на 1/18 частину вказаного житлового будинку.

Таким чином суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 263-265 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 57, ст. ст. 60; 69; 70 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 4/18 частин житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 2/18 частини частин житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Поділити спільне майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/18 частину житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а всього на 5/18 частин, залишити за ОСОБА_2 право власності на 1/18 частин житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 15 листопада 2005 року, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий Красноградським РВ УМВС України в Харківській області 01 березня 1996 року, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2018 року.

Суддя О.М. Пілюгіна