Справа № 212/1462/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Чорного І.Я.,

з участю секретаря: Водоп`янової Ю.С.,

за участю представника позивача: Гілунг О.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Графіт» до ОСОБА_4, третя особа ПрАТ СК «Україна» про відшкодування майнової шкоди спричиненої у зв'язку з пошкодженням майна, - ВСТАНОВИВ:

в березні 2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Графіт» звернулося до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ПрАТ СК «Україна» про відшкодування майнової шкоди спричиненої у зв'язку з пошкодженням майна. В ході розгляду справи позивачем була уточнена сума матеріального збитку та судових витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 14.04.2017 на 14.30 год..

Ухвалою суду від 30.10.2017 року призначена судово авто-товарознавча експертиза, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 05.02.2018 року провадження по справі відновлено та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Графіт» є власником транспортного засобу марки ВАЗ 21063, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

14.06.2016 року, відповідач по справі керуючи автомобілем НОМЕР_2 виїжджаючи з ґрунтової прилеглої території, яка є другорядною відносно проїжджої частини вул. Електрозаводська у місті Кривому Розі не переконалася у безпеці для руху керованого нею автомобіля та інших учасників дорожнього руху, не надала дорогу автомобілю та допустила зіткнення із автомобілем НОМЕР_1, який рухався під керуванням водія ОСОБА_5. Останній перебував у період з 05.11.2015 року по 25.08.2016 року у трудових відносинах із позивачем по справі, а саме працював водієм автотранспортних засобів, та 14.06.2016 року у службових справах рухалась на автомобілі НОМЕР_1 та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. В результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби.

Постановою суду відповідача ОСОБА_6 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв'язку із даними обставинами, 30.01.2017 року позивачем було замовлено та отримано у СПД ОСОБА_7, висновок експертного автотоварознавчого дослідження за № Д28/02/17, відповідно до якого сума матеріальної шкоди, спричиненої позивачу у зв'язку із пошкодженням належного йому майна внаслідок ДТП становить 22374, 00 грн., яку просили стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати.

Представник позивача Гілунг О.В. в судовому засіданні позовні вимоги уточнила в частині суми матеріального збитку, який відповідно до висновку експерта від 26.12.2017 року, що була проведена на підставі ухвали суду за клопотання відповідача ОСОБА_4 складають 20287,49 грн., які просила стягнути з відповідача, а також просила стягнути судові витрати по сплаті судового збору 1600 грн. та витрати на складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 22.02.2017 року в сумі 1500 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явилася.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача суми матеріального збитку, що складає 11942,69 грн., яка складається з 20287,49 грн. розмір матеріального збитку за мінусом ринкової вартості автомобіля у аварійному стані - 5062,46 грн. та за мінусом вартості відсутніх деталей, вузлів та агрегатів з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 3181,34 грн. (20287,49 - 5062,46 - 3181,34 = 11943,69 грн.). Просив також при розподілі судових витрат, врахувати витрати відповідача на правову допомогу, яка складає 10 000 грн.

Представник третьої особи ПрАТ СК «Україна» в судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи повідомленипй належним чином, причина неявки суду не відома.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року встановлено, що ОСОБА_4 14.06.2016 року керуючи автомобілем НОМЕР_2 виїжджаючи з прилеглої території грантової, другорядної по відношенню до проїздної частини вул. Електрозаводська у місті Кривому Розі не переконалася у відсутності безпеки для руху для себе та інших учасників дорожнього руху, не надала дорогу та допустила зіткнення із автомобілем НОМЕР_1 який рухався під керуванням водія ОСОБА_8 Відповідно до вказаної постанови встановлена вина відповідача ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року, провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_5 закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишена без змін.

Відповідно п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року набрала законної сили 12.12.2016 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог чи Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Графіт» є власником транспортного засобу марки ВАЗ 21063, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7, виданого 03.12.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 перебував у період з 05.11.2015 року по 25.08.2016 року у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Графіт», а саме працював водієм автотранспортних засобів (Наказ № 04/11-1 від 04.11.2015р. про прийняття на роботу, Наказ 25/08-1 від 25.08.2016 про звільнення).

Відповідно до висновку експерта №298/17 від 26 грудня 2017 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «ВАЗ 21063», 1986 року випуску, реєстраційний номер «НОМЕР_1», ідентифікаційний код НОМЕР_8, внаслідок ДТП, яке мало місце 14 червня 2016 року, на момент проведення експертизи, становить 20 287,49 грн.

Згідно вимог до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно вимог ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі .

Відповідно до п.5 ППВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, тощо.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням).

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року за №1074/8395 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Суд не приймає до уваги доводів представника відповідача, що розмір матеріального збитку повинен бути стягнутий з відповідача за мінусом вартості відсутніх деталей, вузлів та агрегатів з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 3181,34 грн. та фактичної ринкової вартості автомобіля ВАЗ 21063, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 5062,46 грн., оскільки встановлений розмір матеріального збитку відповідно до висновку експерта №298/17 від 26 грудня 2017 рокускладає 20287,49 грн. Слід зазначити, що відповідач має право на повернення їй деталей пошкодженого автомобіля які підлягають заміні, однак в судовому засіданні представник відповідача не посилався на дану обставину та судом дане питання не вирішувалося.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм позивач ТзОВ «НВП Графіт» має право на повне відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження належного товариству транспортного засобу, що становить 20 287,49 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині відшкодування відповідачем спричиненої йому матеріальних збитків в сумі 20287,49 грн..

У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати у справі слід розподілити відповідно до задоволених вимог.

З огляду на це, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1500 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження від 22.02.2017 року пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки ВАЗ 21063, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (платіжне доручення № 3174 від 31.01.2017 року) та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 - 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Графіт» до ОСОБА_4, третя особа ПрАТ СК «Україна» про відшкодування майнової шкоди спричиненої у зв'язку з пошкодженням майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Графіт» суму матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП в розмірі 20287 (двадцять тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 49 коп. та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. витрат за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Графіт» судовий збір в розмірі 1600 (одну тисячу шістсот) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 16 квітня 2018 року.

Суддя: І. Я. Чорний