АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Чернівці

справа № 713/1883/14-ц

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Литвинюк І.М., Яремка.В.В.

секретар Герман Я.І.

позивач- Мазепа ОСОБА_1

відповідач- Мазепа ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4

на додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 січня 2018 року

в справі № 713/1883/14-ц (головуючий в 1-й інстанції Кириляк А.Ю.)

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про виділ частки у спільному майні та припинення права спільної часткової власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_4 про часткове скасування рішення місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності та визнання недійсним договору дарування частини житлового будинку та господарських споруд

встановив :

ОСОБА_4 звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про виділ частки в спільному майні та припинення права спільної часткової власності та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_4, про часткове скасування рішення, свідоцтва про право власності на господарські будівлі та визнання недійсним договору дарування частини житлового будинку і господарських споруд.

Свої вимоги обгрунтовувала слідуючими обставинами.

В заяві ОСОБА_4 вказувала, що рішенням Вижницького районного суду

Провадження 22-ц/794/322/18 Категорія 59

від 20 січня 2016 року задоволений її позов до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про виділ частки в спільному майні та припинення права спільної часткової власності.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Заявник вважала, що судом не вирішено питання про відповідність виділених їй приміщень у житловому будинку та господарських будівель і споруд ідеальній частці 32/100 згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 397 від 07 червня 2015 року та стягнення відповідної грошової суми в результаті відхилення часток ( 36/100- 32/100= 4/100), хоча в ході розгляду цивільної справи були досліджені докази, що підтверджують зазначені вимоги та взято до уваги всі пояснення, висновок судової будівельно-технічної експертизи, який досліджувався під час розгляду справи.

ОСОБА_4 просила ухвалити додаткове рішення у справі № 713/1883/14-ц про відповідність 32/100 ідеальної частки виділених їй в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул.Чорногузівській ( колишня вул.Піонерська ) під номером 25 с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області згідно з варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 367 від 07.06.2015р. приміщень в житловому будинку під літ « :А кімнати № 1-5 площею 14,6 кв.м, кухні 1-6 площею 12,3 кв. м та господарські будівлі і споруди : гараж літ Б, 1/2 огорожі та стягнення з відповідачів грошової компенсації на її користь у зв'язку з відхиленням від ідеальної частки у сумі 23 553 грн.

Додатковим рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 січня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з цим, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, просить додаткове рішення скасувати та задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване додаткове рішення незаконним та необгрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції позбавив її, як власника, права володіти та розпоряджатися її власністю.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду даної цивільної справи позивач по первісному позову не скористалася своїм правом на подачу у даній справі вимог, по яким вона просить суд винести додаткове рішення, а суд при розгляді справи вирішив питання та ухвалив рішення в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із п.1 ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Пунктом 2 частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" пунктом 20 передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що згідно договору дарування частини житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_7 28 вересня 2007 року, ОСОБА_8 передала безплатно у власність ОСОБА_4 належні їй на праві приватної власності 36/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в с.Чорногузи по вул.Чорногузівській 25 Вижницького району Чернівецької області. Згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками спільної часткової власності у житловому будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с.Чорногузи по вул.Чорногузівській 25 Вижницького району Чернівецької області є ОСОБА_4 з часткою 36/100, ОСОБА_5 з часткою 52/100 та ОСОБА_3 з часткою 12/100 житлового будинку та споруд. ОСОБА_4 посилалась на те, що між нею та відповідачами почались непорозуміння та конфлікти з приводу володіння та виростання вищевказаного майна, що і стало приводом для звернення до суду і з даним позовом

Рішенням Вижницького районного суду від 20 січня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про виділ частки в спільному майні та припинення права спільної часткової власності задоволено.

Виділено в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул.Чорногузівській (бувша вул.Піонерська), 25 с.Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, у власність ОСОБА_4, згідно з варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 367 07.06.2015 року, в житловому будинку літ. «А» кімнату № 1-5 площею 14,6 кв.м., кухню № 1-6 площею 12,3 кв.м., всього по літ. «А» приміщення загальною площею 26,9 та господарські будівлі і споруди: гараж літ. «Б», 1/2 огорожі № 1, вартістю 192172грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 на зазначений житловиий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В зустрічному позові ОСОБА_5 до Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_4 про часткове скасування рішення №37 від 04.07.2007р., свідоцтва про право власності на господарські будівлі та визнання недійсним договору дарування частини житлового будинку і господарських споруд, відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Зазначене рішення було предметом оскарження в суді апеляційної та касаційної інстанції, за результатами розгляду було залишено без змін та набрало законної сили.

В заяві про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_4 посилалась на те, що судом не вирішено питання про відповідність виділених їй приміщень у житловому будинку та господарських будівель і споруд ідеальній частці 32/100 згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 397 від 07 червня 2015 року та стягнення відповідної грошової суми в результаті відхилення часток ( 36/100- 32/100= 4/100) є хибним.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції, вирішивши питання про виділ їй приміщень у житловому будинку та господарських будівель і споруд, не зазначив про відповідність їх ідеальній частці 32/100 є безпідставними.

Так, звертаючись в суд з уточненими позовними вимогами, позивач визначила межі своїх позовних вимог щодо нерухомого майна, про виділ якого вона просила. Позовних вимог щодо визначення конкретної частки спірного нерухомого майна позивачем не було заявлено. Змін і доповнень щодо обсягу предявлених позовних вимог, в тому числі часток спірного нерухомого майна, позивачем протягом розгляду справи в суді першої інстанції у встановленому процесуальному порядку не подавалося.

Пункт 2 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачає можливість прийняття додаткового рішення лише в разі коли судом не зазначено майно, щодо якого вирішено спір.

В даному випадку позовні вимоги задоволені в межах заявлених позивачем вимог та в рішенні суду першої інстанції зазначено обсяг майна, яке позивач просила виділити їй в натурі. Позовні вимоги щодо виділу в натурі 32/100 частини спірного будинковолодіння в с.Чорногузи по вул.Чорногузівській 25 Вижницького району Чернівецької області не заявлялися та не були предметом розгляду.

Суд не вправі самостійно змінювати обсяг предявлених позовних вимог. Розгляд справи судом першої інстанції був проведений в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 270 ЦПК України про відмову в прийнятті додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Суд першої інстанції не дотримав даної вимоги процесуального закону та відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення ухвалив додаткового рішення, а не ухвалу, відповідно до ч.5 ст.270 ЦПК України. Однак, враховуючи, що судове рішення не може бути скасовано з формальних підстав, це не вплинуло на правильність судового рішення по суті спору, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. Дата складення повної постанови 18 квітня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :