Справа № 168/239/18
Провадження № 2/168/130/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Старовижівської селищної ради Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Старовижівської селищної ради Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 грудня 2016 року померла ОСОБА_3. За життя вона склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачу. Заповіт був посвідчений державний нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори Волинської області. Вказує, що йому було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подачі заяви в нотаріальну контору пропущений з поважних причин, оскільки, внаслідок постійних проблем зі здоровям не мав можливості звернутись до нотаріуса. Також зазначає, що ОСОБА_3, була особою похилого віку, тяжко хворіла, потребувала постійного стороннього догляду, тому позивач переїхав до будинку померлої, де на протязі двох років до дня смерті здійснював за нею догляд, а після смерті - здійснив її поховання. Крім того зазначає, що є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання. Інвалідність встановлена довічно. Хвороба часто загострюється і йому важко пересуватись, долати певні відставні. Просить визнати підстави пропуску звернення до нотаріальної контори поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Старовижівської селищної ради Волинської області в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в підготовче судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 померла 29 грудня 2016 року (аркуш справи 7).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений 24 березня 2016 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори Волинської області, та все належне їй майно заповіла позивачу (аркуш справи 8).

Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

12 лютого 2018 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 29 грудня 2016 року, однак приватним нотаріусом Старовижівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання, оскільки позивач на час відкриття спадщини, не проживав постійно із спадкодавцем і протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця не подав заяву про прийняття спадщини (аркуш справи 11).

З дослдіженої судом інформації приватного нотаріуса Старовижівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 02 квітня 2018 року за № 146/01-16, Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, не заводилась, заповіт чинний (аркуш справи 23, 27-28).

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно померлої ОСОБА_3, окрім позивача, немає.

Частиною першою статті 1270 ЦПК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1272 ЦПК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З довідки виданої Старовижівською селищною радою Волинської області від 12 лютого 2018 року за № 266 вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала до дня смерті в смт. Стара Вижівка по вул.Травнева, 10, Волинської області (аркуш справи 10).

З копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0256977 вбачається, що ОСОБА_2 має ІІІ групу інвалідності загального захворювання (аркуш справи 13).

Позивач оформляв та отримав допомогу на поховання ОСОБА_3, яка померла 29 грудня 2016 року (аркуш справи 12).

З поданої представником Старовижівської селищної ради Волинської області заяви встановлено, що відповідач проти задоволення позову не заперечує (аркуш справи 24). Дана обставина, в силу вимог статті 206 ЦПК України, крім інших є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені письмові докази, а також враховуючи те, що позивач хворіє і має встановлену довічно ІІІ групу інвалідності, пропущений незначний строк, який сплинув після встановленого Законом строку на прийняття спадщини, є єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості в досудовому порядку захистити своє право, з врахуванням мети забезпечення виконання волі спадкодавця, відповідач Старовижівська селищної ради Волинської області не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, інших спадкоємців немає, що в своїй сукупності дає підстави суду вважати причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини поважними.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про необхідність визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка померла 29 грудня 2016 року, в межах строку, встановленого частиною 1 статті 1270 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 82, 142, 200, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Старовижівської селищної ради Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 29 грудня 2016 року - 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Імя позивача ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Найменування відповідача Старовижівська селищна рада Волинської області, місце знаходження: вулиця Незалежності, 52, смт. Стара Вижівка Волинської області, .

Суддя ОСОБА_6