Справа № 454/519/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду зі даним позовом, вказавши, що 25.05.2014 року померла її бабця ОСОБА_3 Після смерті бабці залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 4,1456га, що розташована на території Тудорковицької сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заповіт на спадкове майно посвідчувався на користь позивачки та її брата , однак той не бажає приймати спадщину та відмовляється в користь позивачки.

Позивач вважає, що набула право на спадщину оскільки проживала разом із спадкодавцем до дня її смерті, доглядала її, а на сьогоднішній день фактично вступила у володіння спадковим майном.

Звернувшись у нотаріальну контору їй стало відомо, що відповідач у встановлений законом термін не подала заяву про відмову від спадкового майна. Окрім того у позивача відсутній оригінал правовстановлюючих документів на землю. Оскільки не даний момент позивач немає можливості прийняти спадщину, тому змушена звернутися до суду із позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не прибула, однак надав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, однак суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії суперечать інтересам інших осіб.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №333577 встановлено, що ОСОБА_3 померла 25.05.2014 року.

Із дослідженої копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №084396 встановлено, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 27.01.2003р. №29 передано у приватну власність земельна ділянка площею 4,1456га в межах згідно з планом, що розташована на території Тудорковицької сільської ради з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із довідки №164 від 22.02.2018р. виданої виконкомом Тудорковицької сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала і була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт від її імені у виконкомі сільської ради посвідчувався 22.12.2009р. на користь онуків ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Із копії витягу №22845565 від 11.02.2010р. встановлено, що реєстрація заповіту внесена у Спадковому реєстрі.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 одержала Державний акт на право приватної власності на землю, однак після її смерті у спадкоємця ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, 1218, 1225, 1261 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, 04.05.1983р.н., ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 4,1456га., що розташована на території Тудорковицької сільської ради, Сокальського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №084396 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається через Сокальський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Головуючий: Л. Ю. Фарина