Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" квітня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку № 112-а, який розташований по вул. Партизанська в м.Маріуполі Донецької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.2013 року. У вказаному будинку також зареєстрований ОСОБА_2, який за вказаною вище адресою тривалий час 1997 року не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку. В будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Позивачка просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Партизанська, буд.112-а.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.04.2018 року прийнято рішення проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 13.11.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 3-847, спадкова справа № 593/20132, житловий будинок № 112-а, який розташований по вул. Партизанська в с. Сартана м. Маріуполя Донецької області належить ОСОБА_1.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка є власницею будинку № 112-а, який розташований по вул. Партизанська в м.Маріуполі Донецької області, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.

З довідки № 3204 від 07.12.2017 року виданої Виконавчим комітетом Сартанської селищної ради, вбачається, що у будинку 112-а по вул. Партизанська в с. Сартана м. Маріуполя зареєстрованими значаться ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З письмових матеріалів справи, а саме інформації наданої Центром надання адміністративних послуг за № 0312-0370 від 18.01.2018 року вбачається, що в будинку 112-А по вул. Партизанська в с. Сартана м.Маріуполя зареєстрованим значиться відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 05.03.1999 року.

Згідно акту від 21.12.2017 року, складеного квартальною вулиці Партизанська с. Сартана м. Маріуполя встановлено, що відповідач по справі зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4 розташованому по вул. Партизанська в с. Сартана м. Маріуполя, однак не проживає за вказаною адресою з 1997 року по теперішній час, а мешкає в АДРЕСА_1.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у наданих суду поясненнях підтвердили, що ОСОБА_2 в будинку № 112-А розташованому по вул. Партизанська в м. Маріуполі, не мешкає з 1997 року, місцезнаходження його їм не відоме.

ОСОБА_6 ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач не проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 розташованому по вул. Партизанська в с. Сартана м. Маріуполя, понад десять, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-281 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, с.Сартана, вул. Партизанська, буд.112-А.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. М. Іванченко