Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1148/18
Провадження № 2-о/711/34/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі: Семиволос І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою (в подальшому уточнена) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 27 жовтня 1973 року, виданого на українській мові Попівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, його прізвище зазначено - «ОСОБА_1». Таке ж прізвище має його батько - ОСОБА_2. На російській мові прізвище його батька пишеться «ОСОБА_2».

Крім того, зазначає, що 05 червня 2002 року Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області було видано паспорт НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1 українською мовою та ОСОБА_1 російською мовою.

У 1992 році він закінчив Черкаське середнє професійно-технічне училище №17, (після зміни назви - Черкаський професійний ліцей), де йому видано 27 червня 1992 року диплом НОМЕР_4, реєстраційний номер 510. В дипломі вказано прізвище - «ОСОБА_1» на українській мові та «ОСОБА_1» російською мовою. Тобто, при написанні прізвища на двох мовах було допущено помилки, - замість «ОСОБА_1-ОСОБА_1», було написано «ОСОБА_1-ОСОБА_1». З довідки № 3 від 22 лютого 2018 року, виданої Державним навчальним закладом Черкаський професійний ліцей (раніше - Черкаське середнє професійно-технічне училище № 17), вбачається, що він дійсно навчався в даному навчальному закладі і отримав Диплом НОМЕР_4. Але виправити помилку у вказаному дипломі відмовилися.

Починаючи з 27 червня 1992 року він працював на Державному підприємстві «Черкаський консервний комбінат», де 17 липня 1992 року йому було видано трудову книжку НОМЕР_5. Разом з тим, при заповненні вказаної вище книжки допущено помилку у прізвищі працівника, а саме, вказано «ОСОБА_1», а не «ОСОБА_1», так як вказано в паспорті громадянина України (НОМЕР_2 виданого Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області від 05 червня 2002 року) та в свідоцтві про народження. Вказаною довідкою підприємство визнає, що трудову книжку видано, і що допущено помилку при написанні прізвища у трудовій книжці, але виправити помилку відмовилися.

Трудова книжка є документом, який підтверджує трудовий стаж, і надає право на отримання пенсії, а диплом - це документ, який надає право працювати за відповідною професією.

Також вказує, що раніше він не звертав увагу на даний факт, і не придавав цьому особливого значення, так як за власним переконанням завжди вважав і вважає, що його прізвище вимовляється та пишеться саме як «ОСОБА_1» українською мовою та «ОСОБА_1» російською мовою.

Таким чином, вважає, що факт неоднакового написання його прізвища у різних документах створює для нього перепони в розпорядженні своїми правами.

На підставі викладеного, просить суд, - встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме, - трудової книжки НОМЕР_5, що видана 17 липня 1992 року ДП «Черкаський консервний комбінат» та диплому НОМЕР_4, що виданий 27 червня 1992 року Черкаським середнім професійно-технічним училищем № 17.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги, в редакції від 05 березня 2018 року підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без її участі. При вирішення справи покладалася на думку суду.

Враховуючи думку заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 (заявник), що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_3.

Крім того, за даними паспорту громадянина України НОМЕР_2, який видано Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 05 червня 2002 року, у графі - «прізвище, ім'я, по батькові, дата народження» вказано - «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1».

Дійсно, при дослідженні під час розгляду справи, наданих заявником документів вбачається, що у трудовій книжці НОМЕР_5, - містяться відомості щодо особи, якій вона видана - на ім'я «ОСОБА_1» російською мовою, а у дипломі НОМЕР_4 від 27 червня 1992 року, який видано Черкаським середнім професійно-технічним училищем № 17, містяться відомості щодо особи, якій вона видана - на ім'я «ОСОБА_1».

Крім того, судом досліджено ряд документів, зокрема, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера від 06 жовтня 1998 року, в якій зазначено прізвище, ім'я, по-батькові заявника, як «ОСОБА_1».

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому, суд вважає, що дійсно при оформленні ряду документів відповідними органами та посадовими особами було допущено помилку у визначенні прізвища, ім'я та по-батькові заявника, а тому доводи поданої до суду заяви, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є такими, що підлягають до задоволення, а саме, необхідно встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_5, видана 17 липня 1992 року Державним підприємством «Черкаський консервний комбінат» на ім'я ОСОБА_1 та диплом НОМЕР_4, виданий Черкаським середнім професійно-технічним училищем № 17 від 27 червня 1992 року, зареєстрований за № 510 на ім'я ОСОБА_1, - належать ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, - факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 4, 13, 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_5, видана 17.07.1992 року Державним підприємством «Черкаський консервний комбінат» на ім'я ОСОБА_1 та диплом НОМЕР_4, виданий Черкаським середнім професійно-технічним училищем №17 27.06.1992 року, зареєстрований за №510 на ім'я ОСОБА_1, - належать ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_2, код НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2018 року.

Головуючий: С. М. Позарецька