Провадження № 2/234/705/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Нейло І.М.,

за участю секретаря

судового засідання - Ридош Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.06.1988 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Дитина проживає з позивачкою. На даний час сім'я розпалася, сторони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, з червня 2017 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство, а тому позивач просить шлюб розірвати.

Позивачка в судове засідання не з?явилась, але надала суду заяву в котрій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, та просила справу розглянути у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з?явився, але надав заяву в котрій позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб, справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне..

Встановлено, що 04.06.1988 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, тривалий час проживають окремо, мають різні інтереси та погляди на життя. Позивач зазначила, що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить її інтересам

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім?ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони впродовж одного року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та не проживають разом. Продовжувати подальше спільне життя не бажають, наміру до примирення не заявили, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей.

З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись ст. 24, 56, 110-113 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 04 червня 1988 року у Біленьківській селищній раді міста Краматорськ, Донецької області, актовий запис №27 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Краматорського

міського суду І.М.Нейло