Провадження № 2-о/225/166/2018
Єдиний унікальний номер № 225/1234/18
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю:

секретаря Панасенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Торецька державна нотаріальна контора Донецької області про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник в березні 2018 року звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт сумісного проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в період часу з 2001 року по день смерті останнього, яка настала 28 липня 2017 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 2001 року проживала з ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу. Вони проживали в квартирі № 19 в житловому багатоквартирному будинку № 10 по вул. Івана Карабіца (колишня назва Куйбишева) в м.Торецьку (колишня назва Дзержинськ) Донецької області, вели спільне господарство, мали сумісний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки подружжя. В жовтні місяці 2007 році разом прийняли участь в приватизації квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності в рівних частинах по ? кожному з них. 28 липня 2017 року ОСОБА_2 помер. Всі витрати на його поховання, вона несла самостійно. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на ? частину квартири, що є у спільній частковій власності. За життя померлий заповіт не склав. Фактично спадщину від померлого ОСОБА_2 прийняла вона, як спадкоємиця за законом четвертої черги, так як на протязі останніх пяти років по день смерті ОСОБА_2, яка настала 28 липня 2017 року, проживала разом з ним однією сімєю, на час відкриття спадщини були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Інших спадкоємців у померлого ОСОБА_2 не має.

Встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на протязі останніх пяти років по день смерті ОСОБА_2, яка настала 28 липня 2017 року необхідно заявнику для реалізації свого права на прийняття спадщини.

Заявник у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначила в своєму позові ОСОБА_1, з 2001 року вони разом з ОСОБА_2 проживали однією сімєю, але без реєстрації шлюбу. Вони проживали в квартирі за адресою м. Торецьк (колишня назва Дзержинськ), вул. Івана Карабіца (колишня назва Куйбишева)АДРЕСА_1, були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки подружжя. В 2007 році вони прийняли участь в приватизації квартири.

Згідно свідоцтва про право власності від 23.10.2007 року, яке зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16396652 від 24.10.2007 квартира № 19, в житловому багатоквартирному будинку № 10 по вул. Івана Карабіца (колишня назва Куйбишева) в м. Торецьку (колишня назва Дзержинськ) Донецької області належить на праві спільної часткової власності в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по ? кожному з них (а.с. 5-6).

Проте, що ОСОБА_2 був зареєстрований в їх спільній квартирі свідчить довідка про склад сімї б/н від 25.01.2018, видана КП «Торецьккомсервіс» (а.с. 8).

28 липня 2017 року ОСОБА_2 помер (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві приватної власності ? частину квартири, що є у спільній частковій власності з ОСОБА_1

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 22-24) після смерті ОСОБА_2, яка настала 28.07.2017 року, з заявою про прийняття спадщини до Дзержинської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Судом зясовано той факт, що тягар спільного побуту після смерті ОСОБА_2 та нагляд за ним був повністю покладений на заявника по справі. Після смерті ОСОБА_2 всі питання, повязанні з похоронами, вирішувала заявник по справі, самостійно несла всі затрати по його захороненню.

Факт того, що ОСОБА_1, заявник по справі проживала однією сімєю з ОСОБА_2 на протязі останніх пяти років за адресою м. Торецьк (колишня назва м. Дзержинськ), вул. Івана Карабіца (колишня назва Куйбишева)АДРЕСА_2 по день смерті ОСОБА_2, яка настала 28 липня 2017 року також підтверджено довідками з КП «Торецьккомсервіс» б/н від 25.01.2018 та 15.02.2018 (а.с. 7-8).

Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно заявнику для підтвердження права на спадщину за законом, оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Для встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов'язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов'язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з'ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім'єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім'ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв'язок існує поза шлюбом.

Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Враховуючи, що згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про доведеність заявником факту проживання однією сімєю її з ОСОБА_2 на протязі останніх пяти років по день смерті ОСОБА_2, яка настала 28 липня 2017 року, так як проживали разом, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, вели сумісне господарство, піклувалися один про одного, тощо.

Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 89, 263, 265, 315 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі останніх пяти років по день смерті ОСОБА_2, яка настала 28 липня 2017 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою м. Торецьк (колишня назва м. Дзержинськ), вул.Івана Карабіца (колишня назва Куйбишева)АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В. Челюбєєв