Справа № 493/206/18
Провадження № 2/493/224/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ПІНУЛ І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в порядку спадкування.

Свою вимогу позивач мотивує тим, її батьку ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1739 га, кадастровий номер :02:001:0167 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 431150, розташовані по вул.. Молодіжна, 13 в с. Білине Балтського району Одеської області. Вказаний будинок з господарськими будівлями та присадибною ділянкою батько заповів їй та її брату ОСОБА_4

Після смерті батька, відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився на її користь. Тому, являючись єдиним спадкоємцем, що претендує на спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно.

Позивач звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також надав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти позову.

З урахуванням права, передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Вивчивши матеріали справи судом встановлено, наступне.

Рішенням Білинської сільської ради народних депутатів № 7 від 22.06.1991 року ОСОБА_3 виділено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 0,17 га за адресою: Одеська область, с. Білине, вул.. Молодіжна.

Згідно будівельного паспорту на будівництво індивідуального житлового будинку регістр № 159 від 1992 року, та акту виділення в натурі меж земельної ділянки та розбивки будівництва від 12.02.1992 року, розпочато будівництво житлового будинку по вул.. Молодіжна в с. Білине Балтського району Одеської області.

Документом який засвідчує закінчених будівництвом індивідуальних житлових будинків, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації від 21.03.2013 року.

29.08.2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 387692, виданого 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області.

Відповідно до заповіту, зареєстрованого у реєстрі за № 1332 від 22.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, ОСОБА_3 належні йому: земельну ділянку площею 0,1739 га, кадастровий номер :02:001:0167 та житловий будинок з господарськими будівлями, розташовані за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Білине, вул.. Молодіжна, 13, заповів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних долях.

У звязку зі смертю ОСОБА_3, 29.08.2041 року відкрилася спадщина у вигляді вищезазначених житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як спадкоємці за заповітом свого батька ОСОБА_3 звернулися до нотаріальної контори: ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_4 із заявою про відмову від його частки на спадок, відповідно до чого заведено спадкову справу № 23/2015. Разом з тим, документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за № 131/02-14 від 17.03.2015 року.

Відповідно до довідки Кодимської районної державної нотаріальної контори № 36701-16 від 28.02.2018 року після смерті ОСОБА_3, померлого 29.08.2014 року, спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, визначені у заповіті.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом.

Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 95, 258-259, 263 ЦПК України, ст. ст. 16, 25, 328, 346, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1225, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за заповітом її батька ОСОБА_3, померлого 29.08.2014 року, право власності на житловий будинок на плані під літ. «А», загальною площею 80,2 кв. м., житловою 46,7 кв.м., з погрібом під частиною будівля на плані під літ. «Б1», гаражем на плані під літ. «Б», літньою кухнею на плані під літ. «В», сараєм на плані під літ. «Г», убиральнею на плані під літ. «Д», ганком на плані «І», колодязем питним на плані «ІІ», воротами на плані № 1, огорожею на плані № 2, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1739 га, кадастровий номер :02:001:0167 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 431150, розташовані за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Білине, вул. Молодіжна, 13.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.04.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ