Справа №642/6211/17
Провадження № 2/642/202/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018року м. Харків Ленінський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого - судді Гримайло А.М,

за участю секретаря Левченко В.М.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача адвоката ОСОБА_3 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» про зобовязання виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ :

Представником позивача адвокатом ОСОБА_3 надано заяву про забезпечення доказів, посилаючись на те, що на розгляді Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» про зобовязання виконання певних дій.

Ознайомившись з документами, які відповідач надав до суду на підставі ухвали суду про витребування доказів від 04.01.2018 року, а також документами, які відповідач надав суду окремо, позивач вважає за необхідним звернутися до суду з заявою про забезпечення нових доказів по справі які необхідні для уточнення позовних вимог позивача та зясування всіх обставин справи.

В обґрунтування заяви представник позивача пояснив, що відповідно до документів які надав відповідач у ТОВ «Харківенергоремонт» за період 2017 року існувало три договори оренди нежитлових приміщень, які зараз належать позивачу, а саме за №02-10-2016 від 01.10.2016 р., №03-10-2016 від 01.10.2016 р. та за №03-04-2017 від 03.04.2017 р. між Орендарем ТОВ «Харківенергоремонт» та Орендодавцем ТОВ «Територія виробництва».?

Вказані договори відрізняються підставами для розірвання їх та суперечать моментами фактичної передачі в оренду майна належного позивачу.

Відповідно до документів, які надав відповідач, а саме акту здачі-приймання до договору оренди №02-10-2016 датованого 30 вересня 2017 року та акту здачі-приймання до договору оренди №03-10-2016 датованого 30 вересня 2017 року, колишній власник майна, а саме ТОВ «Територія виробництва» нібито отримало з оренди майно, яке на вказану дату вже як три місяця перебувало у власності позивача ОСОБА_4

Позивач просить суд звернути увагу, що серед документів, які надав відповідач є акт приймання-передачі нежитлових приміщень до Договору № 03-04-2017 датований 01.07.2017 року, відповідно до якого ТОВ «Територія виробництва» передала в оренду ТОВ «Харківенергоремонт» все майно, яке вказано у вище вказаних актах здачі-приймання від 30 вересня 2017 року до договору №02-10-2016 від 02.10.2016 р. та договору №03-10-2016 від 03.10.2016 р.

Тобто Орендар нібито отримав в оренду майно за Договором №03-04-2017 від 03.04.2017 р. раніше чим повернув все це майно Орендодавцю за попередніми договорами оренди №02-10-2016 від 02.10.2016 р. та №03-10-2016 від 03.10.2016 р.

Вказані факти на думку позивача свідчать про фальсифікацію підстав на яких відповідач ТОВ «Харківенергоремонт» перебуває у приміщеннях належних позивачу чим грубо порушує право власності позивача, користування цими приміщеннями.

Відповідно до позовної заяви Позивач, просив суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт», , повернути ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, нежитлові приміщення будівлі літ. «А-4» площею 2746 кв.м, з яких - 1-го поверху №1, 1а, 2, 3, 5-7, 11, 14-23, 25-28, III, IV, VI, площею 612,9 кв.м.; 2-го поверху №29-44, 44а, 45-53, 99-108, VII, VIII площею 615,7 кв.м; 3-го поверху №54-61, 61-а, 62, 62а, 63-67, 67а, 68, 68а, 69, 69а, 70-73, IX, X, площею 630,9 кв.м; 4-го поверху №76-82, 82а, 83, 86-88, 91-95, 97, 98, XI, XII площею 620,8 кв.м.; тех поверху №109-119, XIII, XV площею 265,7 кв.м., нежитлові приміщення підвалу І, II, загальною площею 38,8 кв.м., що знаходяться за адресою м.Харків, вул.Сіриківська, 1, які належать йому на праві власності.

Відповідач у свою чергу заперечує проти позову та вважає свої дії щодо перебування у приміщеннях належних позивачу законними посилаючись на останній договір оренди від 03.04.2017 року укладений не з Позивачем.

Відповідно до умов пункту 4.1 Договору №02-10-2016 від 02.10.2016 р., пунктом 4.1 Договору №03-10-2016 від 03.10.2016 р., пункту 2.1 Договору №03-04-2017 від 03.04.2017 р. Орендар/відповідач повинен здійснювати щомісяця плату за користування обєктом оренди.

Крім цього пунктом 2.2 Договору №03-04-2017 від 03.04.2017 р. Орендар/відповідач вносить передоплату за весь час користування обєктом оренди в строк до 01.11.2017 року у будь-який спосіб, не заборонений чинним законодавством України.

Тобто в Договорі №03-04-2017 від 03.04.2017 р. не визначений чіткий порядок сплати оренди, який може бути у безготівковій формі так і в готівковій формі.

Позивач з моменту набуття права власності на обєкти нерухомості ніякої плати за користування приміщеннями від відповідача, чи інших осіб не отримував.

Для зясування у суді всіх обставин справи, а саме на підставі яких саме договорів оренди відповідач після того як позивач набув право власності на нежитлові приміщення розташовані за адресою м.Харків, вул.Сіриківська, 1, використовує ці приміщення не звільняючи їх на вимогу власника майна, з метою перевірки виконання умов договорів оренди з боку Орендаря/відповідача, не введення суду в оману з боку відповідача, прийняття законного рішення, позивач вважає за необхідністю звернутися до суду з заявою про витребування доказів, а саме інформації щодо руху грошових коштів за поточним рахунком відкритим у ПАТ «СКАЙ БАНК», колишня назва ПАТ «Регіон-Банк» м.Харкові, МФО 351254, який належить відповідачу ТОВ «Харківенергоремонт» за період з 01.01.2017 року по 01.03.2018 року, а саме перерахування коштів з рахунку відповідача на рахунки колишнього власника майна/орендодавця ТОВ «Територія виробництва», з зазначенням платежу за оренду, за договорами №02-10-2016 від 01.10.2016 р., №03-10- 2016 від 01.10.2016 р. та за №03-04-2017 від 03.04.2017 р. вказавши дату, суму перерахування, найменування платежу, рахунок отримувача, а також інформації щодо отримання ТОВ «Харківенергоремонт» у касі банку готівки для сплати оренди ТОВ «Територія виробництва» за вказаними договорами оренди, вказавши дату та суму отриманих коштів.

Наявність рахунку у відповідача в банківській установі підтверджується договорами оренди у графі «Реквізити сторін» наданих відповідачем до суду.

Про існування договору оренди за №03-04-2017 від 03.04.2017 р. між ТОВ «Територія виробництва» та ТОВ «Харківенергоремонт» позивач на час звернення до суду з позовною заявою не знав, тому подати раніше заяву про забезпечення доказів позивач не міг, з причин незалежних від нього.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

В частині 2 статті 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» встановлюється, що банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним

угоди.

Згідно п.2 ч1 ст.62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Відповідно до правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених Постановою Правління НБУ від 14.07.2006 року № 267, банки відмовляють у відкритті інформації адвокатам та іншим особам, у звязку з чим позивач не має можливості самостійно отримати вказану інформацію, яка необхідна для врахування всіх обставин по справі.

Таким чином, іншого порядку щодо отримання інформації яка є банківською таємницею окрім як за рішенням суду не існує, і позивач не має прав самостійно витребувати такий доказ який охороняється Законом України «Про банки і банківську діяльність», має спеціальний порядок зберігання, захисту, використання та розкриття, який здійснюється на підставі Закону України «Про банк та банківську діяльність».

Отримавши інформацію яка є банківською таємницею у вигляді сплачених сум за оренду суд і учасники судового процесу можуть зясувати за яким саме договором оренди відповідач перебуває у приміщеннях належних позивачу і якими умовами договору потрібно користуватися для вирішення питання щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував та пояснив, що дана заява не підлягає задоволенню як така, що є повністю необґрунтованою та такою, що не стосується предмету спору. По - перше, справу порушено за позовом про зобовязання вчинення певних дій. Тобто позов немайнового характеру. Ані в заяві про забезпечення доказів, ані в матеріалах справи не міститься чітких доводів, які конкретно обставини можуть підтвердити відомості про рух грошових коштів за поточними рахунками відповідача.

Також позивач у своїй позовній заяві наводить в обґрунтування звільнення спірних приміщень лише відповідні судові рішення по іншій справі та п. 7.4 договору № 02-10-2016 та п. 6.4 договору № 03-10-2016. Вказані пункти жодним чином не регулюють фінансові (у т.ч грошові) зобовязання сторін договорів, тим більше грошові вимоги не є предметом даного спору між позивачем та відповідачем. Тому така заява повністю суперечить ч. 1 ст. 77 ЦПК України, а також п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України: у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Витребування відомостей стосовно відповідача, які не стосуються предмету спору та не можуть бути предметом даного судового дослідження не відповідає засадам цивільного судочинства України, а саме, ч. З ст. 12 ЦПК України: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не наводить жодних конкретних обставин, які мають довести докази, що підлягають забезпеченню.?

Розглянувши заяву про забезпечення доказів суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно вимогами ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах і клопотаннях, які подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України.

Як вбачається з заяви про забезпечення доказів, заявник просить розкрити банківську таємницю, а саме, надати інформацію щодо наявності грошового вкладу.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Зважаючи на те, що заявник не має можливості отримати вказані ним докази, тобто у неї існують складнощі в їх отриманні, приходить до висновку про необхідність задоволення її заяви про забезпечення доказів.

Отримавши інформацію яка є банківською таємницею у вигляді сплачених сум за оренду суд і учасники судового процесу можуть зясувати за яким саме договором оренди відповідач перебуває у приміщеннях належних позивачу і якими умовами договору потрібно користуватися для вирішення питання щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії.

З метою захисту прав позивача, в цілях зясування всіх обставин справи, встановлення фактів та способів оплати орендних платежів як в готівковій формі так і в без готівковій формі з боку орендаря/відповідача за різними договорами оренди, встановлення достовірних даних та не допуску введення в оману суд з боку відповідача щодо договору оренди яким користується відповідач, з метою уточнення позовних вимог позивача, забезпечення змагальності сторін.

На теперішній час правонаступником прав і обовязків ПАТ І «Регіон-Банк» є ПАТ «Скай Банк», який змінив адресу на м.Київ, вул.Гончара Олеся, 76/2 .?

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст.116-119,260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву про забезпечення доказів задовольнити.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «СКАЙ БАНК» (колишня назва ПАТ «Регіон-Банк»), МФО 351254, адреса місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся, 76/2, розкрити банківську таємницю та надати інформацію у паперовому вигляді за поточним рахунком №630 який належить ТОВ «Харківенергоремонт», ідентифікаційний код юридичної особи 32832085, щодо сплачених грошових коштів у національній валюті на рахунок контрагента ТОВ «Територія виробництва», ідентифікаційний код юридичної особи 31555698, вказавши призначення платежу, дату, суму платежу, рахунок і банк отримувача, за період з 01.01.2017 року по 01.03.2018 року, а також інформацію щодо виданої ТОВ «Харківенергоремонт» у касі банку готівки у національній валюті для сплати ТОВ «Територія виробництва», вказавши цілі витрат, призначення платежу, дату та суму отриманих коштів, за період з 01.01.2017 року по 01.03.2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ч.7ст.118 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

На ухвалу протягом пятнадцяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова може бути подано апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо ухвалу не буде скасовано.

Суддя А.М. Гримайло