БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/264/18
Провадження № 2/497/279/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить визнати за собою право власності на свою частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані по АДРЕСА_1, що належить йому як члену колгоспного двору, посилаючись на те, що станом на теперішній час не може цього зробити у досудовому порядку через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього права - з-за відсутності відповідного правовстановлюючого документу. Також просить визнати за ним право власності на 1 / 3 частину вищезазначеного домоволодіння, як за спадкоємцем за законом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи тим що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно; тому він змушений звернутися з цим питанням до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судове засідання не з'явився, у своїй заяві просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача - Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що копії позовної заяви відповідач отримав, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі представника відповідача.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про її смерть НОМЕР_1, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №845;

- станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивач ОСОБА_1, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 3 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 26.12.2017 №609/02-19 ( а.с.35);

- згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1.( НОМЕР_2 від 22.12.1998р.), його матір'ю є ОСОБА_2 - тому він є спадкоємцем за законом першої черги майна ОСОБА_2;

- з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована по АДРЕСА_1 (а.с.21-28);

- з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №39210278 від 16.01.2018 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації його права власності на його частку домоволодіння у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с. 37);

- з постановою приватного нотаріуса Ажинтарева В.В. від 13.03.2018 року за №113/01-16, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини житлового будинку, що він успадкував після смерті матері - ОСОБА_2 - у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну нерухомість (а.с.38);

- згідно звіту оціночної вартість житлового будинку загальної площею, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, станом на 02.02.2018р., з урахуванням ПДВ, становить 70300грн. ( а.с.16 -34);

- згідно відповіді приватного нотаріуса Ажинтарева В.В. на запит суду від 13.03.2018 р., за 3113/01-16 спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2., - заводилася, спадкоємцем її майна за законом є позивач ОСОБА_1, що прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на момент її смерті;

- згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 19.09.2018 року за №497/131/13-ц позивач є власником 1 / 3 частини вище вказаного домоволодіння, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.36 );

- відповідно до заяви виконкому Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області, відповідач вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2ст.123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, будучи членом колгоспного двору, є власником 1 / 3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та не може зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються його права як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном в повному обсязі, і це порушене його право потребує захисту у судовому порядку.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені судом.

Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача на 2 / 3 частини вищезазначеного житлового будинка з господарсько-побутовими будівлями, підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, а також іншими доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані.

Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - не встановлено.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328, 392,1216-1218,1220-1223,1225,1233-1236,1268,1270,1296 ЦК України,ст.ст.1,2,12,13,76-84, 89, 95,247ч.2,258-259,263-266,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на домоволодіння - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за законом, - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та які належали ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за членом колгоспного двору, право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 27.03.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки) - повністю або частково, - шляхом подання Апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного тексту рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.В. Кравцова