Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/6275/17 Головуючий у 1 інстанції Суркова В.П.
Провадження № 22-ц/778/809/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.

Крилової О.В.

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського філіалу Концерн «Міські теплові мережі» про визнання посилання відповідача на наказ незаконним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Шевченківського філіалу Концерн «МТМ» про визнання посилання відповідача на наказ незаконним.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

На зазначену ухвалу судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи, як неподану, позовну заяву на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя виходив з того, що у визначений ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху термін недоліки позовної заяви позивачем усунуто не було.

Проте, з такими висновками суду колегія судді погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно положенням ч.ч.1,2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишаючи позовну заяву без руху суддя зазначив, що позовна заява подана з недодержанням вимог п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали) - відсутній зміст позовних вимог та позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

На виконання вимог ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано аналогічну позовну заяву.

Висновок судді про те, що позовна заява не містить змісту позовних вимог та не зазначено докази на підтвердження кожної обставини, на яку посилається заявник, як на підставу своїх вимог, є необґрунтованим та суперечить нормам процесуального права.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України.

Крім того, згідно роз'яснень, викладених в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції", подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Однак, суддя першої інстанції на зазначене уваги не звернув та передчасно повернув позовну заяву не продовживши строк для усунення недоліків позовної заяви, чим обмежив доступ до правосуддя.

За таких обставин колегія вважає, що висновок судді про наявність підстав для повернення позову позивачу, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам процесуального законодавства.

За таких обставин висновок судді про те, що є підстави для повернення позивачу позову на підставі ч.5 ст.121 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали), не можна визнати законним й обґрунтованим, такий висновок суду не ґрунтуються на вимогах діючого цивільно-процесуального законодавства України, а тому ухвала підлягає скасуванню з передачею питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: