Справа № 575/181/18
Провадження № 2/575/88/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області

в складі: судді Вюник Н.Г.

за участю секретаря Бондар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Писарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4, про визнання недійсною довіреності,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення суду, яким визнати недійсною довіреність, видану 09 серпня 2016 року від його імені на імя ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4, за реєстровим номером 1163, строком на 49 років, якою встановлено її безвідкличність. Свої вимоги мотивує тим, що дана довіреність не відповідає вимогам законодавства в частині її безвідкличності, оскільки існує лише один Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», який передбачає видачу безвідкличної довіреності. Дія даного закону на інші правовідносини не поширюється.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обґрунтував вимогами, зазначеними в позовній заяві та пояснив, що дана довіреність є не що інше як договір купівлі-продажу землі сільськогосподарського призначення, яка належить позивачеві на праві власності на підставі державного акта. Також звернув увагу суду на те, що цього ж дня між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів у сумі 60000,00 гривень, що він розцінює, як плату за земельний пай. Крім того, зауважив, що представник відповідача у відзиві, фактично не оспорюючи обставини справи, просив повернути отримані за договором позики 60000,00 гривень. На даний час кошти в сумі 60000,00 гривень позивачем перераховані на рахунок відповідача і як підтвердження надав квитанцію про перерахування.

Відповідач та його представник у судове засідання не зявились, але надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, з позовними вимогами не згодні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2016 року від імені ОСОБА_1 на імя ОСОБА_3 видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4, реєстраційний номер 1163. Довіреність видано на строк сорок девять років і дійсна до 09 серпня 2065 року і є безвідкличною (а.с. 6).

У довіреності зазначено, що ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 представляти його інтереси в усіх державних, громадських, господарських та інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх форм власності та галузевої належності, у тому числі в органах виконавчої влади та самоврядування, сільських та селищних радах, райдержадміністраціях, в Управлінні Держгеокадастру, Держземагенства, у відповідному Управлінні (відділі) земельних ресурсів, державному земельному кадастрі, органах нотаріату, податкової інспекції з питань, що стосуються належних йому на праві приватної власності земельних ділянок площею 2,97 га. для ведення сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, та надає право від його імені користуватись, управляти, передавати в оренду, позичку (обміняти на земельні ділянки також цільового призначення), а також після відміни та скасування мораторію на продаж земельних ділянок товарного сільськогосподарського виробництва продати на розсуд уповноваженого належні йому на праві приватної власності земельні ділянки. Крім того, відповідно до довіреності ОСОБА_3 надані інші права, що стосуються права користування та розпорядження земельними ділянками, належними на праві власності ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії I-СМ № 033915, виданого 21 грудня 2001 року Кириківською селищною радою Великописарівського району Сумської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 512.

З договору позики грошових коштів від 09 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 - позикодавцем та ОСОБА_1 позичальником, слідує, що ОСОБА_1 отримав у власність грошові кошти в сумі 60000,00 гривень в еквіваленті до долара США по курсу НБУ на момент укладання цього договору та зобовязується повернути таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених цим договором. Кошти позичальником отримані 09 серпня 2016 року та підлягають поверненню в строк до 09 серпня 2065 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4, реєстраційний номер 1166 ( а.с. 61).

У відзиві на позовну заяву відповідач та представник відповідача зазначають, що відповідно до змісту ст. 249 ч.4 ЦК України законом може бути встановлено право особи видавати безвідкличні довіреності на певний час та вважають, що позивачем не надано жодного доказу того, що на момент видачі спірної довіреності ОСОБА_1 помилявся щодо юридичного значення та наслідків цієї юридичної дії в частині її безвідкличності. Також вказують, що одночасно з оформленням довіреності (предметом якої є земельна ділянка площею 2,97 га. сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, укладено договір позики грошових коштів на суму 60000,00 гривень, що фактично є оплатою за оформлення спірної довіреності за користування та розпорядження вищезазначеною земельною ділянкою. Вважають, що визнання умови щодо безвідкличної вказаної довіреності недійсною є підставою для стягнення з позивача коштів, отриманих за договором позики ( а.с. 32-34).

Відповідачем ОСОБА_3 позивачеві ОСОБА_1 19 березня 2018 року направлено вимогу про повернення позики в сумі 60000,00 гривень ( а.с. 60).

З квитанції від 26 березня 2018 року слідує, що позивачем перераховано кошти в сумі 60000,00 гривень на рахунок, зазначений у вимозі ( а.с. 60 ).

Згідно ч.1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

З ст. 244 ЦК України слідує, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю, яка є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Тобто довіреність є одностороннім правочином, на який розповсюджуються загальні правила щодо укладання правочинів, визнання їх недійсними та наслідків цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК УКраїни підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України, тобто невідповідність змісту правочину ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, відсутність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності, відсутність вільного волевиявлення учасника правочину і невідповідність його внутрішній волі, неспрямованість на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, суперечність правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей осіб, які укладають правочин.

Відповідно до ч.1 ст. 247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

За змістом ч. 4 ст. 249 ЦК України, законом може бути встановлено право особи видавати безвідкличні довіреності на певний час.

Суд вважає, що безвідклична довіреність це виключення, а не загальне правило. У ч.4 ст.249 ЦК України чітко встановлено , що таку довіреність може бути видано лише у випадках, передбачених законом. Тому особа, яка звертається до нотаріуса, не може обирати вид довіреності на свій розсуд. Нотаріус повинен пояснити особі, що видача безвідкличної довіреності можлива лише у випадках, коли така можливість передбачена безпосередньо в законі. На сьогодні видача безвідкличної довіреності передбачена ч.3 ст.10 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Тому, суд вважає, що приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4 при посвідченні довіреності на користь відповідача на певний строк, порушено вимоги закону і позбавлено позивача відкликати видану ним довіреність у будь-який час, як це передбачено ЦК України та порушено вимоги ст. 27 ЦК України (правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обовязки є нікчемним), ст. 49 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Суд вважає, що посилання представника відповідача на укладення договору позики між сторонами, який фактично є оплатою за оформлення спірної довіреності на користування та розпорядження земельними ділянками, суперечить підставам представництва, передбаченим ст.ст.237, 244 ЦК України.

Крім того, відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Таким чином, твердження представника відповідача, що договір позики є фактичною оплатою за оформлення спірної довіреності на користування та розпорядження земельними ділянками є необґрунтованим на безпідставним, як і посилання на те, що визнання судом умови щодо безвідкличної вказаної довіреності недійсною є підставою для стягнення відповідачем з позивача наданих у позику коштів за договором позики разом зі стягненням відповідних відсотків.

Суд вважає, що умова спірної довіреності про її безвідкличність не відповідає вимогам ЦК України та Законам України, а тому підлягає визнанню недійсною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Представником позивача суду надано договір про надання правової допомоги, зазначено види робіт, які ним виконано, а також квитанцію про оплату послуг позивачем в сумі 5000 гривень. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4,10, 12, 13, 60, 82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України,ст.ст. 27, 203, 215, 217,237, 244, 247,249, 1046 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4, про визнання недійсною довіреності, задовольнити.

Визнати недійсною довіреність, видану 09 серпня 2016 року від імені ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на імя ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та посвідчену приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4, за реєстровим номером 1163, в частині визначення цієї довіреності безвідкличною.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати в сумі 5704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великописарівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2018 року.

Суддя Н.Г. Вюник