_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1319/11
Провадження № 6/520/190/18
УХВАЛА

10.04.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Коваленко О.Б.,

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_1, мотивуючи своє подання тим, що на виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1512/2-1319/11 Київського районного суд м. Одеси, 05.03.2014 року, про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 855908,46грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, паспорт громадянина України KM 640167. Згідно виконавчого документа боржник мешкає за адресою, АДРЕСА_1. Постанови про відкриття виконавчого провадження направлено за адресою вказаною у виконавчому документі, АДРЕСА_1 та за адресою, АДРЕСА_2. Згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа боржником, 07.04.2016 особисто отримано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, АДРЕСА_1. Поштовий конверт, який був направлений за адресою, м. Одеса, сул. Пастера. 26, кв. 5 повернувся на адресу Відділу з відміткою «за закінчення терміну вберіганням. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа державним виконавцем винесено постанову 15.04.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно довідки Регіонального сервісного центру в Одеській області Територіального сервісного центру № 5141 за боржником т/з не зареєстровані. Згідно довідки АБД боржник зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно довідки TOB «Промтоварний ринок» (7-КМ) боржник в договірних відносинах з TOB «Промтоварний ринок» не перебуває. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за боржником зареєстрована земельна ділянка за адресою Одеська обл., Овідіопольський р., с/рада Прилиманська, «Тепличний» CT Тепличний», земельна ділянка 211, яка знаходиться в іпотеці, та земельна ділянка за адресою: Одеська обл., Біляївський р., с. Великий Дальник, вул. Хлібодарська, земельна ділянка, 1, яка знаходиться в іпотеці. Державним виконавцем здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, та залишено виклик до Відділу, про що складено акт державного виконавця 14.06.2016. Боржник на виклик не відреагував, на особистий прийом до державного виконавця не з'явився. У порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем за адресою: АДРЕСА_2 боржнику направлено вимогу державного виконавця, 15.04.2016. Поштовий конверт з вимогою державного виконавця повернувся на адресу Відділу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Державним виконавцем боржнику повторно направлено вимогу державного виконавця 14.11.2016 за адресою, АДРЕСА_2. Поштовий конверт з вимогою державного виконавця повернувся на адресу Відділу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Державним виконавцем направлено вимогу державного виконавця 10.12.2016 за адресами, АДРЕСА_1 там. Одеса, АДРЕСА_3. Згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа 23.12.2016 боржником отримано вимогу державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1. Поштовий конверт, який був направлений за адресою: АДРЕСА_2 з вимогою державного виконавця повернувся на адресу Відділу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім цього, боржник має матеріальну можливість систематично залишати територію України та при цьому ігнорує та не виконує вимоги покладені на нього виконавчим листом № 1512/2-1319/11 Київського районного суду м. Одеси.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковим на всій території України.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, був повідомлений.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно дост.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, останній перетин кордону на в'їзд до України тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Державний виконавець не надав суду належних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання боргових зобовязань.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України,ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Коваленко О. Б.