Номер провадження: 22-ц/785/3652/18
Номер справи місцевого суду: 494/628/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

при секретарі: Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії Березівського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року,-

встановила:

12 січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії Березівського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області.

Скаргу обґрунтував тим, що постановою від 21.11.2017 року Березівським міжрайонним ВДВС ГТУЮ відкрито виконавче провадження за №55210006. Скаржник зазначив, що неодноразово звертався до державного виконавця із клопотанням про звернення стягнення на майно боржника, але отримував відповіді з якими не погоджується. Державним виконавцем було проігноровано клопотання від 07.12.2017 року та не була належним чином перевірена інформація щодо майна, котре належить боржнику ОСОБА_3 та знаходиться на базі гр. ОСОБА_4 Заявою про усунення недоліків (а.с.15) ОСОБА_2 просить суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Березівського міжрайонного відділу ВДВС ГТУЮ ОСОБА_5 щодо не вчинення дій за клопотанням про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_3,яке знаходиться в інших осіб ( запчастини та металобрухт, котрі находяться на базі біля с. Вікторівка Березівського району) та зобовязати державного виконавця звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_3, яке знаходиться в інших осіб, а саме: запчастини та металобрухт, котрі знаходяться на базі біля с. Вікторівка Березівського району.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року скаргу ОСОБА_2 на дії Березівського міжрайонного ВДВС ГТУЮ- залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій, просить суд скасувати ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року, скаргу задовольнити у повному обсязі.

Згідно ст. 447 ЦПК України «Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невідємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обовязкове, судове рішення залишалося невиконаним (рішення у справі «Іммобільяре Саффі», заява № 22774/93, п.74, ЄСПЛ 1999-V).

Як вбачається зі змісту ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час предявлення виконавчого листа до виконання), виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і у відповідності до ч.1 ст. 11 згаданого Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2017 року державним виконавцем Березівського МВДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №494/628/17 від 15.11.2017 р. виданим Березівським районним судом Одеської області.

Для перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем направлено запити до реєструючих установ, та згідно наданої інформації виконавцем встановлено, що у ОСОБА_3 власності немає, транспортні засоби не зареєстровані, пенсію він не отримує, рахунки в банківських установах відсутні, дохід за трудовими договорами не отримує (а.с.35-37). Будинок за місцем реєстрації боржника зруйнований.

Разом з цим, ОСОБА_2 07.12.2017 року звернувся з клопотанням до державного виконавця з приводу звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_3 (а.с.5).

Водночас, 11.12.2017 року державним виконавцем було перевірено факт належності ОСОБА_3 майна та здійснено виїзд за місцем вказаним у клопотанні (база біля с. Вікторівка Березівського району) та встановлено, що вказаний обєкт належить ОСОБА_4 на праві власності, також вказане підтверджується інформаційними довідками (а.с.43-44).

Згідно акту державного виконавця від 11.12.2017 року вбачається, що майно вказане у клопотанні ОСОБА_2 від 07.12.2017 року належить на праві власності саме ОСОБА_4 (а.с.6).

У судовому засіданні представник Березівського МВДВС ГТУЮ пояснив, що ОСОБА_4 при надані пояснень повідомив, що будь-яких договірних відносин з ОСОБА_3 ніколи не мав та у нього немає будь-якого майна, яке належить ОСОБА_3

Однак, такий висновок не ґрунтується на матеріалах справи.

Так державний виконавець не пересвідчився у належності майна, на яке заявник вказував як належне боржникові.

Із акту державного виконавця від 11 грудня 2017 року вбачається, що приміщення, огляд якого проводив державний виконавець, належить третій особі. Цей факт встановлений з пояснень власника приміщення і підтверджений правовстановлюючими документами.

Однак державний виконавець не врахував той факт, що заявник просив звернути стягнення не на саме приміщення, а на майно, яке там знаходилось.

Втім державним виконавцем не зазначено в акті чи було там майно у вигляді металобрухту, (залишків розібраних автомобілів і таке інше), та кому воно належить, не зясував чи приймався металобрухт від населення по квитанціях та хто оплачував його вартість.

На підставі встановлених обставин справи, судова колегія приходить до висновку про те, що всупереч вимогам ст. 1, ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не вжив встановлених законом заходів примусового виконання рішень, а тому скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця є обґрунтованою та такою, що у відповідності до ст. 447 ЦПК України підлягає задоволенню, оскільки порушує права заявника на виконання судового рішення про стягнення боргу.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Тому судова колегія вважає за необхідне скаргу ОСОБА_2П задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Березівського Міжрайонного ВДВС ГТУЮ.

Зобовязати державного виконавця Березівського Міжрайонного ВДВС ГТУЮ вжити заходів до встановлення майна у боржника ОСОБА_3І, у тому числі і такого, що знаходиться у третіх осіб та звернути на нього стягнення у погашення боргу.

Керуючись:ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року скасувати, і винести постанову, якою скаргу ОСОБА_2 на дії Березівського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Березівського Міжрайонного ВДВС ГТУЮ.

Зобовязати державного виконавця Березівського Міжрайонного ВДВС ГТУЮ вжити заходів до встановлення майна у боржника ОСОБА_3І, у тому числі і такого, що знаходиться у третіх осіб та звернути на нього стягнення у погашення боргу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 квітня 2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8