Провадження № 2-н/761/237/2018
У Х В А Л А

28 березня 2018 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

23.03.2018 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Так, як передбачено п.5 ч.2 ст. 163 та ч.3 ст. 163 ЦПК України у заяві має бути зазначено перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги.

При цьому, положеннями ч.3 ст. 19 ЦПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику не відомо.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14, наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів, доданих до заяви, заявником не надано жодних документів або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги. До того ж, у заяві не зазначено переліку доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.

В свою чергу, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 Кодексу.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, а також враховуючи те, що наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, а вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Цивільного процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: