Справа №461/7791/17
Провадження №2/461/329/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Городецької Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Думича Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 (який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1), Галицький відділ Державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (адреса місцезнаходження: м.Львів, проспект Чорновола, 39) про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Галицький ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Вона, її чолові та син є співвласниками квартири АДРЕСА_1 У 2017 році їй стало відомо про те, що на вказану вище квартиру накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Пиця А.А. №АА783017 від 13.11.2007 року. Поряд з тим, у відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, власником їх квартири вказано ОСОБА_2 Стверджує, що державним виконавцем здійснено помилку при накладенні арешту на майно - квартиру АДРЕСА_1, оскільки вона та члени її сім'ї набули право власності на неї 16 березня 2009 року шляхом приватизації, а відтак, квартира належала до державного житлового фонду і не могла перебувати у приватній власності, зокрема у власності ОСОБА_2 Поряд з тим, ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 на яку постановою державного виконавця Пиць А.А. №АА783014 від 13.11.2007 року накладено арешт. Таким чином, вважає, що відсутні будь-які правові підстави у накладенні арешту на квартиру її сім'ї. Просить суд звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця Галицького відділу ДВС ЛМУЮ №АА783017 від 13.11.2007 року, квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання сторони не з'явилися, від представника позивача ОСОБА_7, третьої особи - державного виконавця Галицького ВДВС м.Львів та відповідачки ОСОБА_2 надійшли клопотання про проведення розгляду справи без їх участі.

Крім того, у письмових запереченнях відповідачка ОСОБА_2 надала пояснення про те, що вона ніколи не була власником квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_3 жодним чином не порушила права позивачки, а відтак не може бути відповідачем у справі.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи сторін та надані докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної вланості належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру НОМЕР_2, виданного Управлінням комунальної вланості департаменту економічної політики Львівської міської ради від 16 березня 2009 року №627-Ж-Г (а.с.6).

Однак, на вказану вище квартиру державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Пиць А.А. накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження шляхом винесення постанови від 13 листопада 2007 року АА783017, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.11-13).

Як встановлено матеріалами справи, позивачка та члени її сім'ї не є боржниками у виконавчому провадженні, згідного якого внесено обтяження №6066711, а відтак накладення арешту на їх квартиру є протиправним та порушує право власності охоронюване законом.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності на вказану вище квартиру набуто позивачкою та членами її сім'ї у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Норами ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

З огляду на вказане вище, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки порушене право позивача підлягає судовому захисту, наявні законні підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності та звільнення належного їй та членам її сім'ї майна з-під арешту, оскільки, він накладений державним виконавцем помилково за відсутності правових підстав.

Крім того, подальша заборона на відчуження квартири призведе до порушення права позивачки та її сім'ї, як співвласників, розпоряджатися нею, а відтак порушить їх право власності, що є непропорційним заходом спрямовуваним на досягнення легітимної мети та співмірним з нею.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 259, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 15,16, 316,317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 (який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1), Галицький відділ Державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (адреса місцезнаходження: м.Львів, проспект Чорновола, 39) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця Галицького відділу ДВС ЛМУЮ №АА783017 від 13.11.2007 року, квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11 квітня 2018 року.

Суддя Л.М.Городецька