Справа №: 398/402/18
провадження №: 2/398/1120/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" квітня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради міста Олександрії Кіровоградської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувсь в суд з позовом про визнання права забудовника в порядку спадкування після смерті його дружини - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок АДРЕСА_2. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом своєї дружини ОСОБА_7 Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2, який належав померлій на підставі договору дарування від 11 лютого 1992 року. Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

15 березня 2018 року підготовче судове засідання відкладено на 02 квітня 2018 року у зв'язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів, для подання яких необхідний час (а. с. 37, 38).

02 квітня 2018 року підготовче судове засідання відкладено на 11 квітня 2018 року у зв'язку із залученням співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а. с. 60, 61).

11 квітня 2018 року в підготовчому судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 позовні вимоги визнали та подали відповідні заяви (а. с. 74, 75). Судом відповідачам роз'яснено наслідки визнання позову. Відповідач Звенигородська сільська рада м. Олександрії Кіровоградської області, про час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання свого не представника не направила. Подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що визнає позов та просить суд розглядати справу у відсутності її представника (а. с. 67).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, яка є дружиною позивача, а також матір'ю відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а. с. 7, 8, 52, 54, 55, 55-а - 56, 58, 59).

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2, який належав ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 11 лютого 1992 року ( а. с. 9 - 10).

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки, спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме: норми ЦК УРСР.

За змістом ст. ст. 525, 526 та 527 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до довідки Звенигородської сільської ради м. Олександрії Кіровоградської області №2730 від 20 грудня 2017 року на момент смерті ОСОБА_7 з нею постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, її чоловік - ОСОБА_8 (а. с. 26).

З відповіді Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1, витягів зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась та остання заповітів не складала (а. с. 46, 72, 73).

Згідно з ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_7, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - відмовились від прийняття спадщини, оскільки не вчинили жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Зазначене також підтверджується поясненнями вказаних відповідачів.

В подальшому, позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, однак постановою Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 21 листопада 2017 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2, оскільки зазначений будинок не введено в експлуатацію та право власності щодо нього не зареєстровано ( а. с. 25).

В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно з витягом з рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради народних депутатів №62/1 від 12 лютого 1994 року ОСОБА_7 дозволено побудувати новий житловий будинок, замість старого, непридатного для житла, за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 11 - 22).

З архівної довідки КП "ОМБТІ" №1255 від 20 листопада 2017 року вбачається, що право забудовника будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, належало померлій ОСОБА_7 Збудований будинок не введено в експлуатацію (а. с. 24).

Оскільки, позивач прийняв спадщину, будинок збудовано у відповідності до діючого на той час законодавства, він не є самочинно збудованим, а також відповідачі визнали позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Позивач не наполягав на стягненні судового збору з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11 - 13, 81, 89, 110 141, ч. ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1) до Звенигородської сільської ради міста Олександрії Кіровоградської області (місце знаходження: Кіровоградська область, с. Звенигодка м. Олександрії, вул. Центральна, буд. 7, код за ), ОСОБА_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2) та ОСОБА_6 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, права та обов'язки забудовника житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_2 в тому числі з правом здачі та введення його в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16 квітня 2018 року.

Суддя О.В.Авраменко