Справа № 2-169/10
Провадження № 6/500/4/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Швець В.М.,

при секретарі Кузьменко О.М.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл заяву ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 28 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-169/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки майна з спільної власності затверджено мирову угоду між позивачем ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 в особі її законного представника ОСОБА_5, за умовами якої: визначена грошова компенсація за 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташована за адресою: місто Ізмаїл, вулиця Комсомольська, 99-а, яка належить ОСОБА_3 (далі: спірний будинок), в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 79116грн. згідно курсу НБУ; визнано за ОСОБА_2 право власності на спірний будинок; ОСОБА_2 в особі її законного представника ОСОБА_5, зобовязалася сплатити грошову компенсацію за спірний будинок, в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 79116грн. згідно курсу НБУ, на протязі сорока місяців, з моменту затвердження мирової угоди. Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки майна з спільної власності закрито.

В червні 2017 року до суду звернулася ОСОБА_3 із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу вищезазначеної ухвали до виконання, посилаючись на те, що компенсацію згідно до ухвали суду вона не отримала по теперішній час, після спливу 40 місяців в неї було три роки по строку позовної давності для стягнення цієї суми, у лютому 2016 року вона звернулася до суду із таким позовом, але в грудні 2016 року у задоволені такого позову їй відмовили. Тому вона просить поновити їй строк для пред'явлення виконавчого документу ухвали від 28 жовтня 2010 року до виконання. В судовому засіданні представник заявниці вимоги підтримав.

Зацікавлена особа боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні із заявою не погодилась, пояснила, що вважає, що ОСОБА_3 пропустила строк для предявлення ухвали до виконання не з поважної причини,

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, вислухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 28 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-169/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки майна з спільної власності затверджено мирову угоду між позивачем ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 в особі її законного представника ОСОБА_5, за умовами якої: визначена грошова компенсація за 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташована за адресою: місто Ізмаїл, вулиця Комсомольська, 99-а, яка належить ОСОБА_3 (далі: спірний будинок), в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 79116грн. згідно курсу НБУ; визнано за ОСОБА_2 право власності на спірний будинок; ОСОБА_2 в особі її законного представника ОСОБА_5, зобовязалася сплатити грошову компенсацію за спірний будинок, в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 79116грн. згідно курсу НБУ, на протязі сорока місяців, з моменту затвердження мирової угоди. Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки майна з спільної власності закрито (а.с.61). Законної сили ухвала набрала 3 листопада 2010 року.

Згідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який діяв на час укладання мирової угоди, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання, зокрема, в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Але, згідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, що діє на даний час, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Згідно до ст.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Тобто цей строк по ухвалі від 28 жовтня 2010 року почався 3 березня 2014 року через сорок місяців після набрання законної сили ухвалою суду, тому що протягом цього часу вона сподівалася на добросовісне виконання ухвали з боку боржника ОСОБА_2, і закінчився через три роки 3 березня 2017 року.

В судовому засіданні встановлено, що ще у лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 із позовом про стягнення грошових коштів за мировою угодою від 28 жовтня 2010 року, яка була розглянута в грудні 2016 року (а.с.83-84), що свідчить про те, що ще до закінчення строку для предявлення виконавчого документа до виконання заявниця ОСОБА_3 зверталася з вимогами про виконання ухвали, тобто вищезазначений строк переривався протягом 10 місяців, а тому мав закінчитися в січні 2018 року, тобто вже після звернення ОСОБА_3 із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання. Але постановою державного виконавця від 13 червня 2017 року по заяві ОСОБА_3 виконавчий документ ухвала від 28 жовтня 2010 року була повернута стягувану без прийняття до виконання.

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що заявницею ОСОБА_3 строк для предявлення виконавчого документа ухвали від 28 жовтня 2010 року - до виконання пропущений з поважної причини.

Також суд відзначає, що згідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. А згідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому суд вважає, що поновлення строку для предявлення виконавчого документа ухвали від 28 жовтня 2010 року - до виконання відповідає завданню цивільного судочинства, тому як має на меті захист порушених прав заявниці, які встановлені та затверджені ухвалою суду, що набрала законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 та ст.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, ст.ст.2,18,258-261,433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк для предявлення до виконання ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 28 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-169/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки майна з спільної власності строком на один рік з дня набрання ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Повну ухвалу суду складено та підписано 17 квітня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_6