Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 216/3688/16-ц

провадження № 61-1859св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ПророкаВ. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 листопада 2017 року у складі судді Зубакова В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення збитків, пов'язаних із знеціненням валюти на день платежу.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року у складі судді Бондарєвої О. І. позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 57 912 грн 37 коп., з яких: 52 473 грн 90 коп. - інфляційні втрати, 5 438 грн 47 коп. - 3 % річних.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 оскаржив вищевказане рішення суду до апеляційного суду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року залишено без руху.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року повторно залишено без руху.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року визнано неподаною та повернені заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у встановлений строк вимоги ухвал апеляційного суду не виконані, недоліки скарги не усунені, зокрема, не сплачено судовий збір та не надано довіреності на підтвердження повноважень представника позивача ОСОБА_4 на момент подачі апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не взяв до уваги, що представник ОСОБА_4 надав копію нотаріальної довіреності на представництво інтересів ОСОБА_3 разом з клопотанням про звільнення позивача від сплати судового збору, а тому судом порушено його право на судовий захист та оскарження судового рішення.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно із статтею 295 ЦПК України (у редакції 2004 року) апеляційна скарга подається у письмовій формі.

В апеляційній скарзі мають бути зазначені: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) ім'я (найменування) особи, яка подає скаргу, її місце проживання або місцезнаходження; 3) ім'я (найменування) осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження; 4) рішення або ухвала, що оскаржуються; 5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

До апеляційної скарги, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися.

Частиною другою статті 297 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 12 вересня 2017 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду, яка підписана представником.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року залишено без руху. Необхідно було надати документ на підтвердження повноважень представника станом на день подання апеляційної скарги та документ на підтвердження сплати судового збору.

29 вересня 2017 року до суду подано клопотання про звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору разом із копією нотаріально посвідченої довіреності від 28 вересня 2017 року, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси та вести його справи в усіх судових органах.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року повторно залишено без руху. Необхідно було надати документ на підтвердження повноважень представника станом на день подання апеляційної скарги, тобто 12 вересня 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 жовтня 2017 року клопотання ОСОБА_3, від імені якого подано представником ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору, повернуто без розгляду особі, яка його подала.

18 жовтня 2017 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подано до суду клопотання про відкриття апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою в новій редакції від 16 жовтня 2017 року, підписаною власноручно ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Частиною другою статті 241 ЦК України передбачено, що наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 діяв в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності, термін дії якої закінчився 10 вересня 2017 року. 28 вересня 2017 року ОСОБА_3 видав нову довіреність на ім'я ОСОБА_4, якою уповноважив останнього вести його справи в усіх судових установах України, в тому числі оскаржувати судові рішення.

Однак, визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу з підстав не надання документів на підтвердження повноважень представника на момент здійснення процесуальної дії (звернення з апеляційною скаргою), апеляційний суд всупереч нормам процесуального права не врахував, що після закінчення дії довіреності ОСОБА_3 вчинив дію - видав на ім'я ОСОБА_4 нову довіреність, що свідчить про схвалення подання останнім апеляційної скарги. Крім того, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 подали до суду апеляційну скаргу в новій редакції, підписану власноручно позивачем.

Разом з тим з матеріалів справи убачається, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року закінчено проведення підготовчих дій за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року та призначено справу до апеляційного розгляду на 13 березня 2018 року.

З огляду на викладене касаційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала апеляційного суду - скасуванню з підстав, передбачених частиною четвертою статті 406 ЦПК України, без передання справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 листопада 2017 року скасувати.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. В. Пророк С. П. Штелик