АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Херсон

справа № 653/4444/17

провадження № 22-ц/791/233/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Кузнєцова О.А.,

секретар Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року у складі судді Крапівіної О.П. у справі

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

04 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Одночасно позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 26 лютого 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 54. Посилаючись на те, що у випадку реалізації належного йому майна в порядку примусового виконання, йому буде завдана значна шкода, оскільки, він змушений буде додатково звертатись з окремими позовами про повернення стягненого майна, та нести додаткові витрати, пов'язані з розглядом справ у судах, а також не відомо чи зможе повернути реалізоване майно.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, яким виконавчий напис може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не підтверджено обставини викладені у заяві та не доведена обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 26 лютого 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 54.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що неврахування судом обставин, що можуть відбутися в майбутньому, повністю нівелює завдання і принципи правового інституту забезпечення позову, що якраз і полягають в ґрунтуванні виконання рішення суду за ймовірного у майбутньому позитивного вирішення справи.

У відгуку на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року залишити без змін, зазначивши, що позивач не доводить наявність відповідних підстав для забезпечення позову. Його доводи є припущенням та посиланням на обставини, яким суди різних інстанції вже надали юридичну оцінку. Крім того, відповідач вважає, що дії ОСОБА_2 направленні на зловживання процесуальними правами та затягування виконання судового рішення, оскільки ним подаються декілька позовів з однакових підстав з єдиною метою зупинити виконання судових рішень.

В судовому засіданні ОСОБА_2, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просив оскаржувану ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 26лютого2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 54.

Від представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши додержання судом вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 року), передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову зазначений у ст.152 ч.1 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення, зокрема пунктом 6 якої передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення, передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відмовляючи у задоволені заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не підтверджені обставини викладені в заяві та не доведено обґрунтованість припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 54 виданого 26 лютого 2016 року з ОСОБА_2 стягнено на користь ОСОБА_3 невиплачені в строк на підставі договору позики від 01 квітня 2013 року грошові кошти у розмірі 525318,98грн. - сума позики, строк повернення якої настав 01 квітня 2015 року, 95346,90грн. - пеня, 7100грн. - витрати на пов'язанні з вчиненням виконавчого напису, а всього 627765,88 грн.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з підстав оспорення ним в судовому порядку договору позики.

Як на причину забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 26 лютого 2016 року, ОСОБА_2 посилається на те, що у випадку реалізації належного йому майна в порядку примусового виконання, йому буде завдана значна шкода, оскільки, він змушений буде додатково звертатись з окремими позовами про повернення стягненого майна, та нести додаткові витрати, пов'язані з розглядом справ у судах, а також не відомо чи зможе повернути реалізоване майно.

Відмовляючи у задоволені заяву про забезпечення позову суд не врахував, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза у разі реалізації належного позивачу майна у виконавчому провадженні, утруднить виконання можливого рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 оскаржується у судовому порядку виконавчий напис нотаріуса, вважаю за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 26 лютого 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 54.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення, як таке, що постановлено з порушенням норм права, в силу вимог ст. 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року скасувати.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 26 лютого 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною та зареєстрованого в реєстрі за № 54.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 16 квітня 2018 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

О.А. Кузнєцова