Справа № 310/8015/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10 квітня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді ………..ОСОБА_1,

при секретарі……………….. ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, мотивуючи тим, що 21.02.2017р. ОСОБА_4 отримав від нього грошові кошти у якості безпроцентної позики, загальна сума отриманої позики складає 490000 гривень. Факт отримання грошових коштів підтверджується власноручно написаними відповідачем розписками, згідно яких він зобовязався повернути позики не пізніше 01.10.2017 року. Станом на 25.10.2017 року відповідач отримані кошти не повернув. Також позивач зазначив, що 27.10.2017 року він направив на адресу відповідача вимогу про повернення боргу, однак останній гроші не повернув. Просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 490000 грн. та витрати на сплату судового збору.

До початку розгляду справи від позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5 (довіреність від 29.09.2016р.) надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Відповідач, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей

Судом встановлено, що 21.02.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені договори позики, згідно яких ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у загальному розмірі 490000 грн., що підтверджується розписками відповідача від 21.02.2017р. (а.с 4-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно договорів позики від 21.02.2017 року відповідач ОСОБА_4 зобовязався повернути запозичені грошові кошти у загальному розмірі 490000 гривень до 01 жовтня 2017 року.

Статтею 527 ЦК України передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до вимог ст. 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі

На час розгляду справи сума боргу по договорами позики відповідачем повернута позивачу не була.

На підставі наданих доказів суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не повернув кошти, отриманні згідно договорів позики, а тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за цими договорами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4900,00 грн. (квитанція №0.0.887759854.1 від 08.11.2017р.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, Сквирське шосеАДРЕСА_1) суму боргу за договорами позики від 21.02.2017 року у розмірі 490 =000,00 грн. та судовий збір у розмірі 4900,00 грн., а всього 494900 (чотириста девяносто чотири тисячі девятсот) грн. 00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_1