Справа № 627/15/18
03 квітня 2018 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - Вовк Л.В.
з участю секретаря - Ніколайчик А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -
У січні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
У судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.
Суд, розглянувши позов, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2017 року вироком Краснокутського районного суду Харківської області, який набув чинності 29.05.2017 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, але на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном тривалістю 3 роки, з покладенням обов'язків, передбачених ст.76 КК України.
Згідно вказаного вироку суду, 02 лютого 2017 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_2 перебував у будинку ОСОБА_1, по АДРЕСА_1, де разом з останнім, а також з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпивали спиртні напої. Достовірно знаючи, що у потерпілого є грошові кошти у сумі 9900 грн., ОСОБА_2, керуючись корисливими мотивами, маючи мету незаконного збагачення та умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав останні.
Після цього ОСОБА_2 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Оскільки вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення встановлена вироком суду, який набрав законної сили, позивач є потерпілим від даного кримінального правопорушення, винними діями відповідача була завдана шкода майну позивача, всі ці обставини не підлягають доказуванню у даній цивільній справі.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив , що дійсно ОСОБА_2 викрав грошові кошти у ОСОБА_1, за що був засуджений.
Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В силу ч. 2 ст. 1166 ЦК України, визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014, встановлено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином для відновлення свого порушеного права позивачу потрібно відшкодувати суму 9000 грн..
На підставі ст. 12, 81 ЦПК України, суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи належним чином доведено наявність обставин, що свідчать про спричинення матеріальної шкоди з вини ОСОБА_2, а також визначено розмір зазначеної шкоди, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача, на користь держави, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 16, 22, 1166, 1177, 1188, 1192, 1201 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 12, 76, 82, 141, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця смт.Краснокутськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, шкоду завдану злочином у сумі 9000 (дев'ять тисяч) грн. 00 коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача з додержанням вимог ст. 284 ЦПК України.
Суддя Вовк Л. В.