Ухвала

19 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 755/17459/16-ц

провадження № 22-ц/796/4263/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А. перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про вселення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 27 березня 2018 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, що підтверджується відтиском поштового штемпеля.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Тобто вищезазначена апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою надіслала до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року, оскільки ухвалу ОСОБА_3 отримала 12 березня 2018 року та посилається на відповідний підпис про отримання ухвали, який є в матеріалах даної справи.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких документів з відповідним підписом про отримання копії оскаржуваної ухвали ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Крім того, подана апеляційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 в порушення вимог статті 356 ЦПК України не надано суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку.

Згідно змісту апеляційної скарги до неї додано копію квитанції про сплату судового збору, однак, в матеріалах апеляційної скарги згадана квитанція не міститься, що підтверджується актом Дніпровського районного суду м. Києва № 33 від 29 березня 2018 року (а.с. 65).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

В статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і складає 352 грн. 40 коп.

Отже, апелянту слід сплатити 352 грн. 40 коп. на реквізити Апеляційного суду м. Києва:

Отримувач коштівУДКС у Солом'янському районі м. Києва Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38050812 Банк отримувачаГУ ДКСУ у м. Києві Код банку отримувача (МФО)820019 Рахунок отримувача0010 Код ЕДРПОУ суду02894757 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). До того ж, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 необхідно надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту строк до 19 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець