№ провадження 2/646/1023/2018
Справа № 646/2285/18
У Х В А Л А

відмову у забезпеченні позову

13.04.2018 року м. Харків

Червонозводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Теслікової І.І.

за участю секретаря Ротач К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в зал суду у м. Харкові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсним договору дарування.

За змістом позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсним договір дарування квартири, розташованої за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, б. 2,кв. 1, укладений 16.08.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, повернути сторони до попереднього стану, та скасувати договір іпотеки, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 8.11.2017 на квартиру, розташовану за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, б. 2,кв. 1.

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом:

-заборони держаній реєстраційній службі України та її територіальним підрозділам і особам, які виконують функції державних реєстраторів, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3, зокрема на квартиру за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, б. 2,кв. 1;

-заборони ОСОБА_7 розпоряджатися майном- квартирою за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, б. 2,кв., у будь-який спосіб (передання в аренду (найм), до статутного фонду господарських товариств, в іпотеку та ін).

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідачем ОСОБА_8 вже були вчинені дії, спрямовані на відчуження майна, а також те,що обєкт ( квартира) вже передано в іпотеку, на думку позивача існує велика імовірність, що в подальшому відповідачами будуть вчинятись інші дії, які зроблять рішення суду подальшому неможливим. Зокрема, іпотекодержателем можуть бути задоволені забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до проявлення позову , так і на будь-якій стадії розгляду справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір з приводу визнання недійсними договору дарування житлового приміщення, на яке позивач просить накласти арешт.

Достовірної та актуальної інформації про вартість зазначеної квартири матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти державному реєстратору реєстраційні дії та заборони власнику ОСОБА_3 на розпорядження квартирою за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, б. 2,кв. 1, що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування, укладеного з 16.08.2016 з ОСОБА_2, не відповідає обсягу позовних вимог, які предявляються до відповідачів, у власності та володінні одного з них на даний час це майно перебуває.

Також, у заяві про забезпечення позову позивач не вказав обставин, які свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зокрема, наміру відповідачів відчужити оспорюване майно саме з метою перешкоджання позивачеві в реалізації права, повязаного із поданням заяву про визнання недійсними договору дарування житлового приміщення, оскільки укладення договору іпотеки відповідачем відбулося 08.11.2017 року, тобто ще до звернення позивачем із позовом до суду.

Крім того, із змісту заяви про забезпечення позову та її обґрунтування вбачається, що позивач просить накласти арешт шляхом заборони державній реєстраційній службі України та її територіальним підрозділам і особам, які виконують функції державних реєстраторів, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3, зокрема на квартиру за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, б. 2,кв. 1 та заборони ОСОБА_7 розпоряджатися майном- квартирою за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, б. 2,кв., у будь-який спосіб (передання в аренду (найм), до статутного фонду господарських товариств, в іпотеку та ін), з метою забезпечення виконання рішення, ухваленого 20.10.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова на користь ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, в межах якої відповідно ухвали суду від 27.07.2016 раніше був накладений арешт на зазначену квартиру за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, б. 2,кв. 1.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у зазначений ним спосіб, на даний час відсутні.

Керуючись ст.ст. 151 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, апеляційні скарги подаються до або через Червонозаводський районний суд м.Харкова.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає розгляду справи.

Суддя І.І.Теслікова