АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 22-ц/796/3672/2018

Унікальний номер 761/381/14-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2018 року, постановлену під головуванням судді Макаренко І.О., по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним розпорядження про визначення площі спільної часткової власності квартири, яке порушує права співвласника квартири, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду, уточнивши який просила:

- визнати перебіг позовної давності розпорядження №1096 Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 16 червня 2006 року про зміну договорів найму, ОСОБА_3 на дві кімнати житловою площею 26,70 кв.м. комунальної квартири АДРЕСА_1 з 14 лютого 2014 року;

- визнати недійсним розпорядження № 1096 Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 16 червня 2006 року про зміну договорів найму, ОСОБА_3 на дві кімнати житловою площею 26,70 кв.м. комунальної квартири АДРЕСА_1;

- визнати перебіг позовної давності незаконним розпорядження (наказ) №6634 від 12 жовтня 2006 року Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про приватизацію кімнати АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 17 серпня 2013 року;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 12 жовтня 2006 року видане Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією про приватизацію кімнати АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.1-3, 34-36, 149-153, 173-177)

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на кімнату № 5 41/100 частин квартири №54 загальною площею 37,08 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.70-71)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2014 року у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову було відмовлено. (а.с.11-12 контрольного провадження)

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2014 року скасовано і ухвалено нову, якою заяву задоволено та в порядку забезпечення позову накладено арешт на кімнату №5 41/100 частин квартири № 54 загальною площею 37,08 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.38-40 контрольного провадження)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним розпорядження та свідоцтва про право власності на житло залишено без розгляду. (т.2 а.с.67)

24 липня 2017 року ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просила скасуватиарешт, накладений ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року, на кімнату № 5 41/100 частин квартири № 54 загальною площею 37,08 кв.м. в будинку АДРЕСА_1, яка перебуває у рівних долях на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2(т.2 а.с.74-76)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2018 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року по справі № 761/381/14-ц, у вигляді накладення арешту на кімнату №5 41/100 частини квартири № 54, загальною площею 37,08 кв. м. у будинку АДРЕСА_1 власниками якої є ОСОБА_2, ОСОБА_3(т.2 а.с.125-127)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2018 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову. На обґрунтування скарги зазначила, що спір по даній справі ще не закінчено і кінцеве рішення не прийнято, вважала, що суд повинен був зупинити провадження у справі про зняття арешту з майна до вирішення Верховним Судом України справи №761/28744/15-ц. Крім цього, оскільки арешт на спірну кімнату було накладено ухвалою Апеляційного суду міста Києва, тому на думку позивачки саме Апеляційний суд міста Києва повинен вирішувати питання щодо скасування заходів забезпечення позову. (т.2 а.с.132-134)

Зважаючи наположення пункту8 частини1 РозділуХІІІ Прикінцевих таперехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала скаргу і просила її задовольнити, ОСОБА_3 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. (т.2 а.с.144-151)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2014 року у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову було відмовлено. (а.с.11-12 контрольного провадження)

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2014 року і постановлено нову, якою в порядку забезпечення позову накладено арешт на кімнату №5 41/100 частин квартири № 54 загальною площею 37,08 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 власниками якої є ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.38-40 контрольного провадження)

За поданою до районного суду заявою від 07 вересня 2015 року ОСОБА_1 просила суд залишити її позовну заяву без розгляду. (т.2 а.с.65)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним розпорядження та свідоцтва про право власності на житло залишено без розгляду. Вищевказана ухвала сторонами не оскаржена та набула законної сили.(т.2 а.с.67)

Відповідно до положень частини 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч. 10 ст. 158 ЦПК України).

З огляду вищевказані положення ЦПК України та те, що позовну заяву у даній справі залишено без розгляду з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на час постановлення ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2015 року),суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо перебування в провадженні Верховного Суду справи №761/28744/15-ц не мають правового значення у даній справі, тому колегія суддів відхилила відповідні доводи апеляційної скарги. Посилання апелянта на обов'язок районного суду зупинити провадження у цій справі, колегія суддів визнала неспроможними та відхилила.

Доводи скарги не спростовують висновків районного суду, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 12 квітня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова