Справа № 265/1570/18
Провадження № 2/265/783/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 квітня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло, квартира під номером 6 в будинку 5а по вулиці Менделєєва належить їй, її чоловіку ОСОБА_7, та її сину ОСОБА_8 В квартирі також зареєстрований її син ОСОБА_9 з родиною: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, але протягом тривалого часу, з 2005 року, фактично відповідачі у ній не проживають. Всі обов'язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивачку, відповідачі квартирою не користуються, не цікавляться, особистих речей в квартирі не мають. На підставі викладеного, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням.

Позивачка в судове засідання не зявилась, в письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі у відкрите судове засідання не з'явились за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23 лютого 1998 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 .

Вказане свідоцтво було зареєстрованого МКП «Бюро технічно інвентаризації» 06 квітня 1998 року.

Згідно інформації Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №29-126-1705 від 15 лютого 2018 року у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_7, з 04 липня 1978 року; ОСОБА_2, з 10 лютого 2005 року; ОСОБА_8, з 10 грудня 1999 року; ОСОБА_4, з ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_10, з 22 січня 1976 року; ОСОБА_5, з 10 лютого 2005 року; ОСОБА_3, з 24 жовтня 2003 року; ОСОБА_6, з 05 жовтня 2012 року.

Згідно акту, складеного ОСББ «61 Квартал-5», ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, в квартирі 6 будинку 5-а по влиці Менделєєва в місті Маріуполі не мешкають з 2005 року. Вказані обставини було підтверджено підписами ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідачі - визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутні за місцем реєстрації без поважних причин.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючисьст.ст.316,317,405,386ЦКУкраїни,ст.ст. 4, 10, 13, 18, 76, 81, 247, 263,265, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою 6 в будинку 5-а по вулиці Менделєєва в м. Маріуполі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 16 квітня 2018 року.

Суддя: І.Г. Мельник