Справа №487/804/17 10.04.2018 10.04.2018
Провадження №22-з/784/3/18
Провадження №22-з/784/3/18
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Прокопчук Л.М. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Цуркан І.І.

за участі: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву про роз'яснення постанови Апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2018 року по цивільній справі № 487/804/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Під час ремонту квартири сусідів, які мешкають в кв.НОМЕР_1, у його квартирі у ванній кімнаті стала тріскатись керамічна плитка. Про даний факт він розповів відповідачці та попросив її відшкодувати завдані збитки, на що вона відмовила, при цьому неповажно з ним поводилась. В зв'язку з тим, що з відповідачем домовитись про урегулювання спору не виявилось можливим, змушений був звернутися до суду.

Посилаючись на вищевикладене, а також на те, що своїми діями сусіди завдали йому матеріальної та моральної шкоди просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 13 428 грн. 55 коп., моральну шкоду у розмірі 2000 грн., а також судові витрати на його користь.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2017 р. позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 166 грн., що складається з: матеріальної шкоди в сумі - 7 326 грн. та судових витрат в сумі 3 200 грн. та 640 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

На рішення суду першої інстанції було подано апеляційну скаргу представником відповідача, в якій останній просив рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди та судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове про відмову в задоволенні позову.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2018 р. апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволена частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2017 року в частині стягнення матеріальної шкоди та судових витрат постановлено змінити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 457 грн. 15 коп. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 428 грн. 06 коп. судового збору.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди залишено без змін.

28 лютого 2018 р. від ОСОБА_1 надійшла заява про роз'яснення рішення апеляційного суду. Заява мотивована тим, що заявнику не зрозумілі розрахунки, з яких виходив суд, ухвалюючи нове судове рішення, зокрема, чому порівняно з рішенням суду першої інстанції суттєво зменшено розмір відшкодування майнової шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який свою заяву підтримав, відповідача та її представника, які просили вирішити питання роз'яснення судового рішення на розсуд суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню із таких підстав.

Частинами 1, 2 ст. 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

З аналізу наведених положень закону можна зробити висновок, що роз'яснення судового рішення можливо у разі, якщо рішення є незрозумілим для зазначених у ч. 1 ст. 271 ЦПК України осіб.

Зі змісту поданої позивачем заяви про роз'яснення рішення вбачається, що він посилається не лише на незрозумілість розрахунків, а, фактично, висловлює незгоду зі зміною рішення суду першої інстанції та зменшенням стягнутих на його користь сум.

Як вбачається з тексту постанови апеляційного суду від 02 лютого 2018 р. судове рішення по справі є чітким та зрозумілим, а саме його мотивувальна частина містить зазначення: встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції частково погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття та відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі; висновок щодо того, чи були і ким порушені, права позивача; висновок за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції; а також резолютивної частини із зазначенням: висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги та позовних вимог та щодо розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанціях; строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження.

При цьому в мотивувальній частині наведені також розрахунки та обґрунтовані висновки, з яких виходив суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, розподілу судових витрат.

Зокрема, при визначенні суми судових витрат, які підлягають поверненню позивачеві, суд виходив з принципу пропорційності, а саме - відповідності розміру повернутих витрат розміру задоволених позовних вимог, а тому при розрахунку взято до уваги розмір матеріальної шкоди, на якому остаточно наполягав позивач в суді першої інстанції - 7 326 грн.

З урахуванням викладеного відсутні підстави для роз'яснення судового рішення.

Між тим, колегія суддів прийшла до висновку, що при ухваленні постанови були допущені арифметичні помилки при розрахунку сум повернення судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Так, суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем судових витрат становить 3 545 грн. 33 коп., з яких: 640 грн. - судовий збір, 905 грн. 33 коп. оплата правової допомоги: 500 грн. (вартість складання позовної заяви) та 405 грн. 33 коп. за участь адвоката в судових засіданнях, а також 2 000 грн. - витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог, а саме: 457,15 (розмір задоволених позовних вимог) х 3545,33(понесені судові витрати):7326 (розмір позовних вимог), що складає 221 грн. 23 коп., тоді як суд помилково визначив 229 грн. 94 коп.

У зв'язку із частковим задоволенням позову суд вважав за необхідне стягнути на користь відповідача сплачений нею за подання апеляційної скарги судовий збір (704 грн.) пропорційно від суми, на яку зменшено стягнення шкоди порівняно зі стягнутою судом першої інстанції - (7326 грн.-457,15)х704 грн.:7326 грн., що становить 660 грн. 08 коп., але в розрахунку помилково зазначив 658 грн. 34 коп.

В силу ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За такого колегія суддів вважає за доцільне покласти на ОСОБА_1 обов'язок сплатити на користь ОСОБА_2 різницю між судовими витратами, які підлягають стягненню, а саме - 438 грн. 85 коп., тоді як у розрахунку помилково вказано 428 грн. 06 коп.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за потрібне виправити допущені арифметичні помилки, зазначивши у резолютивній частині про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 438 грн. 85 коп. замість 428 грн. 06 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 269, 271, 368, 381 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у роз'ясненні постанови Апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Виправити допущені у постанові Апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди арифметичні помилки, зазначивши у резолютивній частині постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 438 (чотириста тридцяти восьми) грн. 85 коп. судового збору замість зазначених 428 грн. 06 коп.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Прокопчук

Ж.М. Яворська

_________________________________________________

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2018 року