Справа № 344/3459/18
Провадження № 4-с/344/65/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», зацікавлені особи: Державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, ОСОБА_2, на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_3 звернулася з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилалась на те, що 05.03.2014р. Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 2/08/21-05/а, державного мита в сумі 1012,95грн. та 121грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» від імені Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» пред'явив до виконання і відкриття виконавчого провадження виконавчий лист, який виданий Івано-Франківським міським судом по цивільній справі № 0907/2-8278/2011 по стягнення в користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» державного мита в сумі 1012,95грн. та 121грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. 28.02.2018 року державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у звязку з тим, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску. Зазначає, що на сьогодні у ПАТ «ОСОБА_5 триває процедура ліквідації, яку здійснює Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та іншими законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.10.2016 року), до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Законом України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік пільгових категорій, які звільняються від сплати авансового внеску, зокрема від такої сплати звільняються державні органи. Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб державна установа, останній звільняється від сплати авансового внеску за виконання рішення суду, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження». Просила суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 28.02.2018 року, скасувати дане повідомлення та зобов'язати головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 0907/2-8278/2011 по стягнення в користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» державного мита в сумі 1012,95грн. та 121грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» не зявилася, надіслала заяву, в якій скаргу підтримала, просила скаргу задовольнити та розглянути таку за відсутності представника скаржника.

Державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду скарги.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився.

Враховуючи положення ст. 450 ЦПК України щодо строку розгляду скарги суд вважає, що скаргу слід розглянути за відсутності державного виконавця, та відповідача по справі, надіславши їм копію ухвали для забезпечення можливості оскарження з моменту отримання, що не позбавить їх права на справедливий розгляд справи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 07.05.2015р. Івано-Франківським міським судом був виданий виконавчий лист №0907/2-8278/2011 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_6» державне мито в сумі 1012,95 та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.8-9), який за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 пред'явлено у Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області до виконання та відкриття ВП.

28.02.2018 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску (а.с.7).

Як вбачається із п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Так, за вимогами ч. 4 ст. 4 даного закону (в редакції виникнення спірних правовідносин від 02.06.2016, № 1404-VIII) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ст.12 Закону).

Як слідує з норм ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За нормами ст.18 цього ж закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний:1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

А за п.1 ч.1, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами внесеними згідно із Законом України від 21.12.2016 р. N 1798-VIII) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби. У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (ст.28 закону).

Отже, нормами закону передбачено те, що виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. Проте, за заявою стягувача про примусове виконання рішення, до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску, окрім звільнених від сплати авансового внеску в т.ч. державних органів.

Скаржник зазначив, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 звільнена від сплати авансового внеску за нормами ст. 3,4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як державний орган державна спеціалізована установа.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 (а.с.3,4).

Дійсно, відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Разом з тим, відповідно до пунктів 2, 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Судом встановлено, що виконавчий лист було видано з метою примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_6» державного мита в сумі 1012,95 та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вказані правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди.

Враховуючи наведене, звертаючись із заявою про примусове виконання вказаного рішення суду Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», діяла як представник ПАТ «ВіЕйБі Банк», тобто від імені сторони у справі, а в подальшому від імені стягувача, не здійснюючи при цьому владних повноважень та не виступаючи від імені державного органу.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові від 07.10.2015 року у справі № 6-1521цс15.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у даному випадку не звільняється від сплати авансового внеску на підставі п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд прийшов до переконання про безпідставність та необґрунтованість вимог скарги, дії державного виконавця при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28.02.2018 року законними та обґрунтованими, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 447-451,353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», зацікавлені особи: Державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, ОСОБА_2, на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя О.А. Татарінова