АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2980/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання умов договору іпотеки недійсними,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року,-

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 січня 2018 року названу заяву задоволено.

Заборонено публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» звертати стягнення у позасудовому порядку на предмет застави, або/та реалізації предмету застави на підставі п.п. 4.5.3, 4.5.4 п.4.5 ст.4 Іпотечного договору № 030.29-50/264-К від 15.11.2007 року, укладеному між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3, посвідченим 15.11.2007 року приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 5714з, предметом якої є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечив.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову»розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання умов договору іпотеки № 030.29-50/264-К від 15 листопада 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, недійсними.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_3 зазначила, що у жовтні 2017 рокуодержала повідомлення коллекторської компанії - ТОВ «Укрборг»з вимогою про надання доступу до предмету іпотеки та надання документів щодо квартири, а також застереження, з якого очевидно вбачається намір ТОВ «Укрборг»звернути стягнення на квартиру (предмет іпотеки) у позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження.

У поданій заяві про забезпечення позову чітко вказано, вид забезпечення позову, зазначено усю необхідну інформацію.

Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Будь-яких доказів, що у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову, будуть порушені права апелянта або інших осіб, суду апеляційної інстанції не представлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 05 січня 2018 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

УхвалуШевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 11 квітня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук