Постанова

Іменем України

4 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 127/12739/17

провадження № 61-6913св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Подолян Ольга Олександрівна, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Онопенко Лариса Петрівна, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Терещенко Валентина Василівна, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року у складі судді Медяного В. М.,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Подолян О. О., приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Онопенко Л. П., ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу

Терещенко В. В., ОСОБА_10, ОСОБА_10, ОСОБА_10, ОСОБА_10 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та будинку, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання відновити зруйновані будівлі, зобов'язання знести паркан, відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 8 листопада 2017 року у складі судді Венгрин О. О. в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не відповідала вимогам процесуального закону. У наданий судом строк заявник не усунула недоліки апеляційної скарги.

У касаційній скарзі, поданій 4 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права і безпідставно визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу у зв'язку з невиконанням вимог ухвали.

У відзивах на касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з доводами позивача не погодились, посилаючись на їх надуманість та безпідставність.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направили

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлено, що 8 листопада 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та будинку, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання відновити зруйновані будівлі, зобов'язання знести паркан, відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Частиною другою статті 297 ЦПК України, у редакції, чинній на час постановлення ухвали, передбачено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 297, статті 121 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення ухвали, суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статей 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали. Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає її вимоги, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням строку для усунення вказаних судом недоліків апеляційної скарги протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

Підставою залишення апеляційної скарги без руху зазначена несплата судового збору та недотримання вимог пункту 3 частини другої статті 295 ЦПК України, а саме апеляційна скарга не містила відомостей щодо осіб, які беруть участи у справ, їх місцепроживання (місцезнаходження). Крім того, не додано копії скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 ухвалу суду апеляційної інстанції отримала 20 листопада 2017 року, що підтверджується розпискою (а. с. 62 т. 2).

На виконання вимог ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 надала докази сплати судового збору в розмірі визначеним судом, та редакцію апеляційної скарги датовану 13 листопада 2017 року у кількості

7 екземплярів.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада

2017 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернено особі, яка її подала.

Апеляційний суд зазначив, що вказані в ухвалі суду недоліки апеляційної скарги заявником усунуто частково, лише в частині судового збору. Надана ОСОБА_1 апеляційна скарга не відповідає вимогам щодо її форми і змісту, встановленим статтею 295 ЦПК України.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою той факт, що відомості про осіб, які беруть участь у розгляді справи, та місце їх проживання (місцезнаходження) зазначено в тексті апеляційної скарги та в заяві на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху (а. с. 42, 63-64 т. 2). Заявником також було додано 7 копій апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України у редакції Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував та дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги, що призвело до обмеження реалізації права заявника на апеляційне оскарження судового рішення.

За викладених обставин ухвала апеляційного суду Вінницької області

від 24 листопада 2017 року не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С.П. Штелик