Справа № 136/267/18
провадження № 2/136/270/18
РІШЕННЯ

іменем України

"06" квітня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що відповідач є батьком двох їх спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке ще не досягла повноліття, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час є повнолітньою. Позивач вказує у позові, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні.

ОСОБА_5 на даний час навчається на денному відділенні Вінницького медичного коледжу ім. акад. ОСОБА_6, строк навчання до 30.06.2018, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги, незважаючи на те, що вона вийшла заміж. Окрім того, ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи (інвалідність з дитинства), що також потребує додаткових витрат.

З січня 2018 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, останній добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, має постійний дохід (заробітну плату), також отримує пенсію по інвалідності, інших аліментних зобовязань не має, отож є фінансово спроможним та має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. Вона, ОСОБА_2, хоча й працює, однак отримуваний нею дохід не дозволяє забезпечити належного рівня життя їх неповнолітньої та повнолітньої доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_4 (після укладення шлюбу ОСОБА_7) ОСОБА_8, в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, та закінчення навчання ОСОБА_7

В межах визначеного судом строку відповідачем було надано відзив на позов, відповідно до якого він просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що позивач ставлячи на вирішення суду вимоги про стягнення аліментів як на неповнолітню так і повнолітню дитину, яка продовжує навчання не розмежувала розмір аліментів, а визначила сукупну частку в розмірі 1/3, що суперечить нормам діючого законодавства.

Крім цього, хоча й батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3, він був записаний, однак він не визнає свого батьківства щодо цієї дитини, у звязку із чим ним було предявлено позов про виключення його з актового запису як батька, тому, в даному випадку позов про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_9 поданий передчасно, до винесення судом рішення по справі, за наслідками розгляду якої буде лише встановлено питання кровного споріднення із дитиною.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, то позов в цій частині також не підлягає до задоволення, оскільки дочка ОСОБА_10 отримує пенсію як інвалід з дитинства, стипендію, у звязку із навчанням, вона вийшла заміж та має працездатного чоловіка, вказані обставини вказують на її незалежну фінансову спроможність. У той час як він являється інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку у лікаря окуліста, у звязку із чим потребує постійного амбулаторного лікування та коштів на такі витрати, має кредитні зобовязання в сумі 20 тис. грн., які він брав на весілля дочки ОСОБА_10, тому не має змоги надавати матеріальне утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, що мають значення для вирішення справи встановив, що ОСОБА_3, згідно свідоцтв про народження серія І-АМ №072555 та серія І-АМ №031555, записаний батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є неповнолітньою та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка досягла повноліття.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-АМ № 194092, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, у звязку із чим змінила прізвище на прізвище чоловіка.

Як убачається із довідки виданої Вінницьким медичним коледжем ім.. акад.. ОСОБА_6 від 31.01.2018 та Угоди про надання освітніх послуг від 20.08.2014 укладеної між вказаним навчальним закладом в особі її директора та ОСОБА_2, ОСОБА_5 навчається в медичному коледжі на 4 курсі денного відділення по спеціальності лікувальна справа І рівня акредитації, бюджетна форма навчання, термін навчання до 30.06.2018.

ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства, в підтвердження чому довідка МСЕК №572984, інвалідність встановлена до 01.02.2019.

Згідно довідки виданої Липовецькою міською радою 13.02.2018 за №563, діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають біля матері ОСОБА_2 по вул. Декабристів, 17, в м. Липовець.

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути аліменти на утримання як неповнолітньої дитини ОСОБА_4 так і повнолітньої дитини ОСОБА_5, яка продовжує навчання.

Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з такого.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати із відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання по зору, в підтвердження чому є посвідчення № НОМЕР_1, довідка МСЕК від 30.10.2017, термін групи встановлено до 01.11.2019, а також довідка Липовецької ЦРЛ від 26.02.2018, згідно якої він потребує постійного амбулаторного лікування.

Обставини щодо офіційного працевлаштування в ПАТ «Вінницягаз» Гайсинське відділення Липовецька дільниця відповідач не оспорює, що свідчить про отримання ним регулярного доходу у вигляді заробітної плати. Незважаючи на те, що розмір отримуваного відповідачем доходу не підтверджений документально, утім це дає суду підстави вважати, що відповідач був реально спроможний погашати отриманий ним кредит та нести за ним зобовязання, що отриманий у Вінницькому обласному управлінні ПАТ Державний ощадний банк України, в підтвердження чого ним було надано довідку фінансової установи.

Зважаючи на викладене, та виходячи із якнайкращого щодо забезпечення належних умов життя та розвитку неповнолітньої дитини, а також з урахуванням обставин передбачених ст.182 СК України, рівного обовязку сторін щодо дитини, суд дійшов до переконання, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частки від його заробітку (доход) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Твердження відповідача щодо того, що даний позов є передчасним в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину та не підлягає до задоволення з тих підстав, що ним предявлено позов про оспорення батьківства не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до ст. 140 СК стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами (Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

За таких обставин суд задовольняє позов в цій частині частково з урахуванням предявлених позивачем вимог.

Вирішуючи вимоги позивача про присудження аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання суд виходить з такого.

Статтями 198, 199 СК України, визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач навчається у вищому навчальному закладі, не досягла віку 23 років, доказів отримання нею доходу матеріали справи не містять, незважаючи на встановлення їй групи інвалідності, що дає право на отримання пенсійного забезпечення, а також навчання за бюджетною формою, що дає право на отриання стипендії.

Вирішуючи питання щодо можливість батька надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, суд встановив, що належних та допустимих доказів, які б були достатніми для переконання, що відповідач, з урахуванням аліментних зобовязань щодо утримання неповнолітньої дитини та наявності кредитних зобовязань, стану його здоровя, з урахуванням якого має ІІІ групу інвалідності спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині позивачем до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів того, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги.

За таких обставин, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити за недоведеності.

Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому присуджує із відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, оскільки позивач при предявленні позову від сплати судового збору була звільнена, решту компенсувати за рахунок держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць суд вважає за доцільне допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.182, 199, 200 СК України, ст.141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, м. Липовець, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, м. Липовець, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 352, 40 грн., решту 352, 40 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко