Єдиний унікальний номер 725/5378/17
Номер провадження 2/725/1053/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2018 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сорокан М.М.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

та представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Чернівецька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, яка є власністю місцевих рад та належить до громадського житлового фонду. Окрім неї у вказаній квартирі також зареєстрований відповідач, який фактично за вказаною адресою не проживає з 2000 року, комунальних платежів та витрат по утриманню квартири не сплачує.

У звязку з наведеним, посилаючись на норми ст.ст. 71, 72 ЖК України, просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 в будинку №13 по вул. Букшованого в м. Чернівці.

Позивач в судове засіданні не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. В її інтересах діяли представники.

Так, в судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, а в подальшому ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, вказуючи на те, що відповідач без поважних причин за місцем реєстрації не проживає та не несе витрат по утриманню вказаного нерухомого майна. При цьому, ОСОБА_2 також вказав, що він проживає по сусідству та відповідача за адресою його місця реєстрації ніколи не бачив.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що за вказаною адресою він зареєстрований як фізична особа приватний підприємець, там знаходяться його особисті речі, проте безперешкодно користуватися квартирою він немає можливості, оскільки у нього виник конфлікт з матірю ОСОБА_5, яка чинить йому перешкоди в користуванні житлом, змінює замки у вхідних дверях, у звязку з чим він з жовтня 2017 року за вказаною адресою не проживає та по факту перешкод в користуванні житловим приміщенням з боку матері звертався до правоохоронних органів. Крім того, зазначав, що позивач у вказаній квартирі зберігає різне сміття та приладдя, тим самим унеможливила фактичне використання квартири як житлового приміщення, у звязку з чим він звертався з відповідними скаргами до органів місцевої влади.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позову з підстав зазначених у відзиві, зазначав, що позивач чинить відповідачу перешкоди у користуванні житловим приміщенням.

Свідок ОСОБА_6 в судовому зсіданні показав, що відповідача він не знає та ніколи його не бачив за адресою м.Чернівці, вул. Букшованого, 13/1.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що відповідач проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 в період його навчання у школі та університеті, в подальшому він відбував покарання в місцях позбавлення волі та останніх пять років він його не бачив за вказаною адресою. Вказані обставини йому відомі, оскільки він проживає по сусідству.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він знає відповідача та йому відомо, що останній проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки за тією адресою знаходився придбаний ОСОБА_3 рік тому транспортний засіб, який вони разом відганяли.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що з відповідачем він знайомий з 2002 року та вони товаришують, а тому йому відоме його місце проживання. Зазначав, що близько чотирьох років тому ОСОБА_3 разом з дружиною проживали в районі «Раша» в м.Чернівці, в подальшому після відбування покарання він проживав по вул. Букшованого (колишня вул. Пархоменка), 13/1, а на даний час проживає в районі проспекту Незалежності в м.Чернівці.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 (тепер вул. Букшованого) в м.Чернівці була мати позивача ОСОБА_10 у звязку із смертю якої рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної у м.Чернівці ради від 15.10.2014 року переоформлено особовий рахунок на ОСОБА_5 (склад сімї чотири особи) (а/с 6).

Відповідно до довідки ТОВ «ТД «Укрвторресурс» від 23.11.2017 року №485, у вище вказаній квартирі окрім позивача також зареєстровані її син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_11 (а/с 7).

Статтею 71 ЖК УРСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно із ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила правокористування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року розяснено, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Вразі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членами сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Отже при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування слід встановити, скільки часу відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні; які існують поважні причини його не проживання у жилому приміщенні понад шість місяців.

Таким чином, на позивача покладено обовязок доказування тих обставин, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні понад шість місяців до моменту звернення до суду із позовом, в свою чергу, відповідач у даній категорії справ, у разі заперечення проти позову, має належним чином довести, що непроживання у спірному житлі понад шість місяців зумовлено поважними причинами.

Так, на підтвердження обставин викладених у позовній заяві щодо відсутності відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців позивачем надано акт комісії дільничного комітету ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 23.11.2017 рок відповідно до якого при опитуванні сусідів комісією встановлено, що відповідач на момент звернення не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2000 року. Разом з тим, зміст не відображає обставини, які мають правове значення для правильного вирішення даного спору, зокрема акт не містить відомостей за яких обставин відповідач вибув з місця реєстрації, причини його відсутності, чи були наявні його речі у спірному житловому приміщенні при складанні акту (а/с 8).

Також, судом встановлено, що вказаний акт датований 23.11.2017 року та його з даним позовом ОСОБА_5 звернулась до суду 30.11.2017 року, натомість як вбачається з висновку ДОП сектору превенції ЧВП ГУНП в Чернівецькій області від 04.09.2017 року, ОСОБА_3, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, 04.09.2017 року звернувся в ЧВП ГУНП в Чернівецькій області з заявою по факту того, що його батьки змінили замки в будинку за вказаною адресою та не впускають його у вказаний будинок. При опитуванні батьків відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_12 останні пояснили, що їх син ОСОБА_3 ніде не працює, зловживає спиртними напоями, постійно бере кредити в банках та не повертає їх, раніше судимий за шахрайство, а тому вони з ним перебувають у неприязних стосунках (а/с 43).

За змістом ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Враховуючи те, що відповідач за два місяці, які передували зверненню з даним позовом до суду, звертався до правоохоронних органів з заявою про те, що його батьки чинять йому перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що його відсутність у вказаному житловому приміщенні понад шість місяців, які передували зверненню до суду, без поважних причин не доведено належними та допустимими доказами.

При цьому, покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть бути покладені в основу судового рішення про задоволення позову, оскільки вони зводяться лише до того, що останні не бачили відповідача з місцем його реєстрації, проте такі покази не встановлюють тих обєктивних обставин, які підтверджують, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців до моменту звернення позивача до суду із позовом.

Крім того, судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстроване місцезнаходження юридичної особи ПП «Олімп 20-20», керівником та засновником якої є відповідач (а/с 44).

Посилання позивачки про те, що ОСОБА_3 не сплачує комунальні послуги не має правового значення для даного спору, оскільки може бути підставою для подання окремого позову про стягнення з нього частини витрат, сплачених позивачкою на утримання спірного житлового приміщення.

Враховуючи вище вкладені обставини, суд приходить до висновку про те, що посилання позивачки на тривале непроживання відповідача у спірній квартирі саме без поважних причини не відповідають дійсності, відтак встановлені ст. 71 ЖК УРСР правові підстави для визнання останнього таким, що втратив право проживанні в такому житлі, відсутні.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 47 Конституції України, ст.ст. 6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.9,71,72 ЖК УРСР, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Чернівецька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з моменту виготовлення його повного тексту безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області або через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 17 квітня 2018 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна