Справа № 592/7787/14-ц
Провадження № 2-др/592/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Чайки Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в цивільній справі

за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Управління державної міграційної служби в Сумській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку та

зустрічним позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням, вселення у квартиру, -

встановив:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2014 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Управління державної міграційної служби в Сумській області про позбавлення права користування житловим приміщенням задоволено частково. Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, такою, що втратила право користування житловим приміщення за адресою: АДРЕСА_1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням, вселення у квартиру відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 27.01.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2014 року в даній справі скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю. Позовні вимоги ОСОБА_2 вікторії Вікторівни, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, задоволено. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2, вселивши їх у вказане житлове приміщення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 243 гривні 60 копійок за розгляд справи в апеляційному суді.

22.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою та просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь позивачки судових витрат, понесених за оплату правової допомоги згідно документальних доказів по матеріалам цивільної справи в межах цивільної справи в суді першої інстанції.

ОСОБА_1 заявниця по справі, повідомлена належним чином про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_2 представник позивача за первісним позовом, в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, заперечував проти них.

Орган опіки та піклування Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду заяви, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, заперечень проти заявлених вимог суду не надав.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2014 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Управління державної міграційної служби в Сумській області про позбавлення права користування житловим приміщенням задоволено частково. Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, такою, що втратила право користування житловим приміщення за адресою: АДРЕСА_1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням, вселення у квартиру відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 27.01.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2014 року в даній справі скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю. Позовні вимоги ОСОБА_2 вікторії Вікторівни, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, задоволено. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2, вселивши їх у вказане житлове приміщення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 243 гривні 60 копійок за розгляд справи в апеляційному суді.

Відповідно з вимогами ст.220 ЦПК України (в редакції, яка була чинна під час розгляду справи № 592/7787/14-ц) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у тому числі і щодо вирішення питання про судові витрати.

Відповідно з вимогами ст.84 ЦПК України (в редакції, яка була чинна під час розгляду справи № 592/7787/14-ц) витрати повязані із правовою допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно з вимогами ст.88 ЦПК України (в редакції, яка була чинна під час розгляду справи № 592/7787/14-ц) стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ст. 170 ЦПК України в ред., от діє з 15.12.2017 року заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно з вимогами ст.214 ЦПК України (в редакції, яка була чинна під час розгляду справи № 592/7787/14-ц) під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно з вимогами ст. 316 ЦПК України (в редакції, яка була чинна під час розгляду справи № 592/7787/14-ц) у рішенні апеляційного суду зазначається розподіл судових витрат.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже розмір компенсації витрат на правову допомогу у конкретній цивільній справі повинен відповідати обсягу наданої правової допомоги у цій справі і підтверджений документально, що визначається у відповідному судовому рішенні за результатами розгляду відповідних доказів у справі.

Як вбачається з матеріалів справ судом першої та апеляційної інстанції у справі № 592/7787/14-ц був здійснений розподіл судових витрат (судового збору). Щодо компенсації інших судових витрат, при вирішенні справи по суті, питання не ставилося. Крім того матеріали справи не містять документально підтверджених доказів фактичної сплати ОСОБА_1 коштів на правову допомогу, а містять лише угоду про надання правової допомоги приватним підприємцем ОСОБА_5 (а.с. 93)

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 220 ЦПК України (в редакції, яка була чинна під час розгляду справи № 592/7787/14-ц) заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Аналогічні вимоги щодо строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення містяться у ч.2 ст.270 ЦПК України (в редакції чинній з 15.12.2017 р.).

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у справі № 592/7787/14-ц набрало законної сили з моменту проголошення, тобто з 27.01.2015 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла до 05.01.2017 р.) виконавчі документи могли бути предявлені до виконання протягом одного року.

Згідно з частиною другою строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 216 року виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у справі № 592/7787/14-ц виконано згідно письмових пояснень ОСОБА_2 у добровільному порядку.

Матеріали справи не містять відомостей про видачу виконавчих документів по справі. При цьому в судовому засіданні Представник ОСОБА_2 пояснював, що ОСОБА_1 в спірну квартиру не вселялась, в теперішній час мешкає в м. Охтирка Сумської області.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустила строк для звернення до суду із заявою про винесення додаткового судового рішення у справі № 592/7787/14-ц про вирішення питання компенсації витрат на правову допомогу, визначений ст. 22 ( ст. 12 в новій редакції закону ) Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2014 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням, вселення у квартиру відмовлено, та вирішено питання про розподіл судових витрат відповідно до норм законодавства, діючого на час розгляду справи № 592/7787/14-ц в суді першої інстанції.

Таким чином ОСОБА_1 пропустила строк на звернення до суду з заявою про постановлення додаткового рішення. Ковпаківський райсуд не постановляв рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 які б були підставою для стягнення судових витрат за її зустрічним позовом, матеріали справи не містять доказів сплати ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для постановлення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

ОСОБА_1 не позбавлена можливості звертатись до суду апеляційної інстанції, який скасував рішення суду першої інстанції та постановив нове рішення з відповідним клопотанням про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.220 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 р.), ст. 270 ЦПК України ( в ред., що діє з 15.12.2017 року) , суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Управління державної міграційної служби в Сумській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку та зустрічним позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням, вселення у квартиру.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.04.2017 р.

Суддя Б.В. Хитров