Номер провадження 2/754/3639/18
Справа №754/1937/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся до відповідача ОСОБА_3 з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.04.2015 року по вул. Трьохсвятительській у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Мерседес д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 та Хюндай д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 Автомобіль Мерседес д/н НОМЕР_3 був застрахований у позивача за договором добровільного страхування № 28-0107-14-01228 від 18.09.2014 року. У результаті ДТП автомобіль Мерседес отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля ОСОБА_6 була завдана матеріальна шкода. Позивачем власнику автомобіля Мерседес було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 70 345, 86 грн. Невідшкодована матеріальна шкода, яка перевищила встановлений Договором ліміт складає 21 345, 86 грн. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 21 345, 86 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача визнав позовну заяву та не заперечував проти її задоволення, надав заяву від відповідача ОСОБА_3 про визнання позову та проханням розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців рівними платежами у зв'язку із скрутним фінансовим становищем.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Страхової компанії підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2015 року о 17 год. 10 хв. по вул. Трьохсвятительській у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Мерседес д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 та Хюндай д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

В результаті ДТП автомобіль Мерседес д/н НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля ОСОБА_6 завдано - матеріальну шкоду.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, автомобіль Мерседес д/н НОМЕР_3 був застрахований власником ОСОБА_6 у Страховій компанії «Українська страхова група» за договором добровільного страхування № 28-0107-14-01228 від 18.09.2014 року з лімітом страхового відшкодування 50 000, 00 грн., франшиза 1 000, 00 грн.

До позивача звернувся власник автомобіля Мерседес д/н НОМЕР_3 з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з ДТП.

На підставі страхового акту № ДККА-44050 від 22.05.2015 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 22.05.2015 року, позивачем було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Мерседес д/н НОМЕР_3 на загальну суму 70 345, 86 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 9875 від 22.05.2015 року.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи те, що автомобілем НОМЕР_1, керував ОСОБА_3, який згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2015 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то саме він з урахуванням вимог діючого законодавства зобов'язаний відшкодувати невідшкодовану шкоду, а тому суд вважає, що різниця між сумою страхового відшкодування та розміром шкоди на суму 21 345, 86 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Страхової компанії.

Крім того, представник відповідача подав до суду заяву ОСОБА_3 про розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців рівними платежами у зв'язку із скрутним фінансовим становищем, однак жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував скрутне становище відповідача, суду надано не було.

А тому, суд приходить до висновку, що підстав для розстрочення виконання рішення суду немає, з чого слідує, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" матеріальну шкоду у розмірі 21345, 86 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочення виконання судового рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення був виготовлений 05 квітня 2018 року.

Головуючий: