Справа № 266/753/18
Провадження № 2/266/459/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Маріуполь Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Д`яченко Д.О.

при секретарі - Сологуб Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_4. Дитина проживає разом з позивачкою. З серпня 2017 року відповідач припинив допомагати в утриманні дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 10000 гривень, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але з сумою в 10000 гривень не погодився,

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-НО № 734296, виданого 21.12.2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1096, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а.с.5).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30 грудня 2016 року № /НОМЕР_1, виданої Управлінням соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У підтвердження своїх доводів щодо часткового визнання позовних вимог та наявності, відповідачем надано до суду копії квитанцій, з яких вбачається, що позивач переказував грошові кошти на утримання сина, а також надсилав дитячій одяг, що підтверджується експрес-накладними. (а.с. 19-20).

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Визначаючи розмір аліментів, який відповідач має сплачувати на утримання свого сина ОСОБА_3, суд приймає до уваги обовязок обох батьків його утримувати, а також те, що дитина проживає із матірю, яка забезпечує його житлом, харчуванням, одягом, тощо.

Суд, беручи до уваги матеріальне становище позивача та платника аліментів, який офіційно працевлаштований, стан їх здоровя, склад їх сімей, вважає необхідним задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 182, 198, 199, 200 СК Україна,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 15 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д`яченко Д. О.