Справа № 1321/1713/2012 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/7540/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Павлишин О.Ф. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Держави України в особі Державного казначейства, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судді Сокальського районного суду Львівської області від 22.05.2014 року по справі №1321/1713/2012, якою закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Держави Україна, третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, покликаючись на постанову Верховного Суду України від 01.03.2017 року, як на обставину, що могла вплинути на судове рішення, але не була відома і не могла бути відомою суду та йому на час судового розгляду.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді Сокальського районного суду Львівської області від 22.05.2014 року по справі №1321/1713/2012 за позовною заявою ОСОБА_3 до Держави України, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3. Вважає ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права при недоведеності обставин, що мають значення для справи. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року та ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року. Скаржник просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з Держави України в особі Державного казначейства України коштів в сумі 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди в результаті протиправних дій судді Львівського апеляційного адміністративного суду, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року закрито провадження у даній справі.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 361 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п.п.3,4,6,7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до заяви про перегляд ухвали в зв"язку з нововиявленими обставинами заявником вказано нововиявлену обставину - Постанову Верховного Суду України від 01.03.2017 року в справі №6-3139цс16, в якій встановлено, що: "…За таких обставин слід дійти висновку, що належним відповідачем у таких справах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державною функції правосуддя…".

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих обставин, що обставина на яку покликається заявник не є нововиявленою обставиною.

На думку колегії суддів зазначена заявником обставина, а саме: Постанова Верховного Суду України №6-3139цс16 від 01.03.2017 року, яка на його думку є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року, не є нововиявленою обставиною, такою, що має істотне значення для вирішення спору, не була і не могла бути відома заявнику, такою, що стосується питання застосування норм процесуального права, а є лише підставою для апеляційного або касаційного оскарження, а відтак не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 ЦПК України (чинної на момент подання заяви про перегляд ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами).

Неправильне застосування норм процесуального права не вважається нововиявленою обставиною, проте може бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання ОСОБА_3, як на нововиявлену обставину, на Постанову Верховного Суду України № 6-3139цс16 від 01.03.2017 року, оскільки така винесена в іншій справі, яка жодним чином не стосується справи за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, як вбачається з Постанови Верховного Суду України №6-3139 цс 16 від 01.03.2017 року, така постановлена за результатами перегляду у справі за позовом ОСОБА_3 до Червоноградського міського суду Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, і стосується питання неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми процесуального права, а саме: п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України (чинної до 15.12.2017 року). Верховний Суд України у постанові зазначив, що "суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині вимог до Червоноградського міського суду Львівської області, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України (чинної до 15.12.2017 року), оскільки така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, у справі, яка переглядається, положення пункту першого частини другої статті 122 ЦПК України (чинної до 15.12.2017 року), судом застосовано правильно і рішення суду касаційної інстанції у ній є законним".

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року слід залишити без змін.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч.5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 березня 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.Ф.Павлишин

Р.В. Савуляк