Справа № 278/199/18
Провадження №2/278/188/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.
секретаря с/з Лабенської Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що між кредитною спілкою «ІСТОК» та ОСОБА_1 18 січня 2017 року було укладено кредитний договір №ДКЖ-755, за яким останньому було надано кредит у розмірі 10 000 гривень зі строком користування до 18 січня 2018 року зі сплатою відсотків за його користування.
В забезпечення належного виконання умов кредитного договору було укладено договір поруки №ДКЖ-755 ДП1 від 18 січня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 виступив поручителем і взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 .
Умови договору відповідач ОСОБА_1 не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, заборгованість станом на 25 січня 2018 року становить 11 070 гривень 66 копійок.
Представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в ньому.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. У відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 та ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти.
Кредитна спілка «ІСТОК» та ОСОБА_1 18 січня 2017 року уклали кредитний договір №ДКЖ-755, за яким останньому було надано кредит у розмірі 10 000 гривень зі строком користування до 18 січня 2018 року.
Згідно до п.2.5 Договору відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,001 % річних.
Відповідно до п.2.7 Договору плата за надання кредиту становить 46,999% щорічно (а.с.9-10).
З метою забезпечення виконання умов Кредитного договору №ДКЖ-755 від 18 січня 2017 року було укладено Договір поруки №ДКЖ-755 ДП1 від 18 січня 2017 року укладений між кредитною спілкою «ІСТОК» і ОСОБА_2 , який взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями Позичальника, що випливають із Договору кредиту (а.с.12).
Згідно розрахунку позивача станом на 25 січня 2018 року відповідачі мають заборгованість перед позивачем в сумі 11 070 гривень 66 копійок, що складається з наступного:
- 4 228 гривень 51 копійка сума не повернутого кредиту;
- 0 гривень 10 копійок сума відсотків за користування кредитом;
- 6 309 гривень 52 копійки плата за надання кредиту;
- 432 гривні 06 копійок інфляційні нарахування;
- 100 гривень 47 копійок три відсотки річних (а.с.6-8).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (статті 530, 631 ЦК України).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Окрім того матеріалами справи стверджується факт отримання відповідачем ОСОБА_1 у позивача грошових коштів в розмірі 10 000 гривень, частина в розмірі 4228 гривень 51 копійка на даний час не повернута.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають до часткового задоволення.
Враховуючи встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про повернення йому частини кредитних коштів за Кредитним договором №ДКЖ-755 від 18 січня 2017 року є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд виходить з такого.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Таким чином, три проценти річних, а також інфляційні втрати, про які заявив позивач, є наслідком невиконання відповідачем грошового зобов`язання і повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.
Так, 3% річних розраховується за формулою: С х 3% х Д : 365 : 100%, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
Нарахування 3% на суму заборгованості, що виникла за період з 18 січня 2018 року (день повернення кредиту) по 13 квітня 2018 року (день ухвалення рішення суду), розраховується наступним чином: 4228,51 х 3% х 86 : 365 : 100 % та становить 29 гривень 89 копійок.
Відповідно до листа Верховного Суду України №62-97 від 03 квітня 1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на середній індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості.
Для визначення середнього індексу інфляції за період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.
Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно та публікуються у газеті "Урядовий кур`єр" у період з 5 по 10 число, що йде за звітним місяцем. Зазначені відомості згідно до ст.ст. 19, 21, 22 Закону України «Про інформацію» можуть використовуватися для перерахунку грошових коштів.
Величини індексів інфляції за місяці заборгованості за період з 18 січня 2018 року по 13 квітня 2018 року за даними Державної служби статистики України складають у відсотках:
За 2018 рік: січень 101,5; лютий 100,9; березень 101,1.
Сума заборгованості за вказаний період становить 4228,51 гривень.
Отже, середній індекс інфляції за період прострочення заборгованості з 18 січня 2018 року по 13 квітня 2018 року складає 101,1 %, а тому інфляційне збільшення суми боргу за цей період становить 101 гривня 50 копійок.
Суд частково задовольняє позовну вимогу про стягнення плати за надання кредиту в розмірі 4700 гривень, оскільки плата за надання кредиту становить 46,999 % щорічно ( п.2.7 Кредитного договору).
У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 11, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 82, 258-259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Позов кредитної спілки «ІСТОК» задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. В. Зубчук