н/п 2/490/757/2018 Справа № 490/7131/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2018 р. м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Сасік Я.С.,

за участю представника позивача- Кащенко Л.М.

представника Відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Центрального району Миколаївської міської ради про виселення,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2017 року КЕВ м. Миколаїв звернувся з позовом до ОСОБА_1 про виселення.

21 вересня 2017 року КЕВ м. Миколаїв змінив позовні вимоги та звернувся до суду з позовною заявою в новій редакції, відповідно до якої просив виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кімнати №26 гуртожитку КЕВ м. Миколаїв за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 95 без надання іншого житлового приміщення. В обгрунтування позовних вимог вказав, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 безпідставно зареєстровані та проживають в кімнаті № 26 гуртожитку по пр. Героїв України, 95 в м. Миколаєві, яка є власністю Міністерства оборони України і перебуває на балансі БУ №1 КЕВ м. Миколаєва. Також вказував, що відповідач ніякого відношення до Збройних Сил України не мав та не має, ордер на його вселення не видавався, будь-які інші правові підстави проживання ОСОБА_1 в кімнаті відсутні, в звязку з чим його проживання у спірному приміщенні є самоуправним.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кімнати №26 гуртожитку КЕВ м. Миколаїв за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 95 без надання іншого житлового приміщення, а також покласти на відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала. Наполягала на тому, що відповідачі підлягають виселенню з підстав, зазначених ч.3 ст.116 ЖК України, як особи, які самоправно зайняли жиле приміщення.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні.

Третя особа служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради до судового засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, враховуючі положення ч. 4 ст. 177 Сімейного кодексу, яка гарантує збереження права дитини на житло, заперечували проти виселення малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без надання їм іншого житлового приміщення.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, які не з'явилися.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 дослідивши надані позивачем та відповідачем докази та матеріали цивільної справи № 490/7131/17, суд встановив наступне.

Гуртожиток за адресою м. Миколаїв, пр. Героїв України, 95, має статус військового майна та обліковується у органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України.

ОСОБА_1 отримав кімнату №26 в будинку №95 по пр. Героїв Сталінграду (Героїв України) відповідно до Ордеру №106 від 11.10.2001 року та проживає в кімнаті разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, а також двома малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , де мешкають до теперішнього часу.

На момент отримання ордеру 11.10.2001 року в період часу з 10.05.2001 по 30.04.2002 рр. проходив службу в Збройних силах України, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 серії АХ №081505 від 01.02.2001 року.

На підставі довідки відділу обліку та розподілу житла Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 10.01.2018 року №16/0210/51, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 в кімнаті 26, знаходиться на обліку потребуючих поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради з 24.07.2000 року згідно Рішення №1580 у загальній черзі та включений до першочергових списків, склад сімї 4 особи (він, дружина, син та дочка).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Аналогічне положення містить і ч.4 ст.9 ЖК України.

Загальні правила користування житловими приміщеннями у гуртожитках регулюються ст.ст.125-132 ЖК Української РСР.

Правовідносини щодо користування та забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців та членів їх сімей житлом, в тому числі і приміщеннями гуртожитків, також регулюються ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою КМУ від 03.08.2006 р. № 1081, та Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом МОУ від 30.11.2011 р. №737.

Зазначені норми містять диференціацію видів гуртожитків, умови надання такого приміщення у користування та збереження цього права у різних випадках, а також підстави виселення осіб з приміщень гуртожитків.

Враховуючи викладене, вирішення питання про виселення залежить від статусу житлового приміщення; підстав, за яких особа поселилась до нього, тобто статус цієї особи; порядку заселення та певних умов збереження права користування приміщеннями гуртожитку тими чи іншими особами.

Актом приймання передачі основних засобів №13 за 2016 рік даний гуртожиток по пр. Героїв України в м. Миколаєві переданий від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва та прийнятий на баланс основних засобів Будинкоуправління № 1 квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва.

Відповідно п. 5.1 Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» гуртожитки призначені для тимчасового проживання курсантів (слухачів) і військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і перебувають у шлюбі, та офіцерського складу під час навчання у військових навчальних закладах МО України або проходження ними військової служби.

На переконання позивача, підставою виселення ОСОБА_1 та членів його сімї з гуртожитку є те, що відповідач ОСОБА_1ніколи військовослужбовцем не був, документів, які підтверджують право користування гуртожитком (ордеру), не має, а тому він, самоуправно зайнявши житло, підлягає виселенню за ч.3 ст.116 ЖК України.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до п. 5.10 Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення особи, які самоправно зайняли жилу площу, і колишні члени сімї військовослужбовця чи працівника, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу, а також особи, які підпадають під підстави, передбаченіст.116 ЖК України.Р.

Разом з тим особами, які самоуправно зайняли житло, вважаються особи, які вселились до приміщення самовільно, без будь-яких підстав або всупереч заборони про вселення.

Позивач ці обставини належними та допустимими доказами не спростував, не надав будь-яких відомостей про час та підстави заселення до спірної кімнати сімї відповідача, наявність спеціального ордеру та склад його сімї під час заселення.

Сам факт, що відповідач ОСОБА_1 ніколи військовослужбовцем не був при заселенні до кімнати гуртожитку, без врахування інших обставин, а саме часу, порядку та умов вселення, не може бути достатньою та єдиною підставою для виселення особи.

Не є підставою для задоволення позовних вимог акт перевірки законності заселення та мешкання громадян України, стану утримання будівлі та приміщень в гуртожитку Збройних Сил України за адресою: м. Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду, 95, затверджений ТВО начальника Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку від 30.07.2013 року, оскільки не підтверджує підстави для вселення.

Дослідивши надані докази в сукупності суд вважає, що встановлені обставини свідчать про відсутність достатніх правових підстав вважати ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особами, які самоуправно зайняли кімнату № 26 гуртожитку та підлягають виселенню згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України, відповідно в задоволенні позовних вимог в повному обсязі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 18, 81, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виселення з кімнати №26 гуртожитку КЕВ м. Миколаїв за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 95 без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 354 - 355 ЦПК України.

Суддя Черенкова Н.П.