Справа № 636 / 328 / 18
№ 2 / 636 / 643 / 2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області в складі :
головуючого- судді Ковригіна О.С.
при секретарі Фатєєвої С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку набувальної давності,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила суд визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на 1/4 частину житлового будинку №49 по вул. Зачуговській у м. Чугуєві Харківської області.
При обґрунтуванні своїх вимог пояснила, що житловий будинок №49, який розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Зачуговська, належить на ? частини Позивачу, інша ? частина належить Відповідачу. У вищенаведеному будинку ОСОБА_2 не мешкає з 1979 року, натомість, позивач ОСОБА_1 з 1979 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується всім домоволодінням з урахуванням і ? частини Відповідача, тому вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за нею право власності на вищевказану ? частину житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 в порядку набувальної давності.
Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 12).
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 47), про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі та заперечень проти позову суду не надала.
Суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Житловий будинок №49, який розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Зачуговська, належить на ? частини позивачу на підставі договору дарування серії НМЕ від 13.01.1979 року (а.с. 6), що підтверджується вказаним договором дарування та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №99356228 від 05.10.2017 року (а.с. 7).
Інша ? частина належить відповідачу.
У вищенаведеному будинку відповідач не мешкає з 1979 року, натомість, позивач ОСОБА_1 з 1979 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується всім домоволодінням з урахуванням і ? частини Відповідача, розташованим за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Зачуговська, 49.
Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.
Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях.
Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Відповідно дочастини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положеньстатей 5, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Отже, враховуючи те, що позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє ? частиною будинку №49 по вул. Зачуговській у м. Чугуєві Харківської області, що належить відповідачу, оскільки доглядала за частиною будинку аби запобігти її псуванню чи руйнуванню, робила необхідні ремонтні роботи, відкрито володіє всім будинком більше десяти років не приховуючи цей факт, суд приходить до висновку про можливість визнання за Позивачем права власності на вищевказану ? частину житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 в порядку набувальної давності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 128, 223, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку набувальної давності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку №49 по вул. Зачуговській у м. Чугуєві Харківської області, яка належить ОСОБА_2, в порядку набувальної давності.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя