АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 88-ц/774/3/18 Справа № 204/7877/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Демченко Е.Л., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 28 вересня 2012 року ОСОБА_1 власноруч написав розписку, в якій зазначив, що у травні 2000 року отримав від неї у борг грошові кошти у розмірі 6 000 доларів США. Вказану суму відповідач зобов'язався повернути позивачці рівними частинами у наступному порядку: до кінця листопада 2012 року - 2 000 доларів США, до кінця березня 2012 року - 2 000 доларів США, до кінця червня 2012 року - 2 000 доларів США.

25 грудня 2012 року відповідачем повернуто тільки 1 000 доларів США, про що позивачем на зворотній стороні оригіналу розписки від 28 вересня 2012 року зроблено відповідний запис. Залишок суми боргу у розмірі 5 000 доларів США позичальник відмовляється повернути у добровільному порядку, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача борг у розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 120 318 грн станом на 24 листопада 2015 року.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, відмовлено (а.с.30-32).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, скасовано рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року та ухвалено нове рішення про задоволення позову (а.с.65-67). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 доларів США, що еквівалентно 120 318 грн. Вирішено питання про судові витрати.

15 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року.

Заява мотивована тим, що після набрання рішенням суду законної сили, а саме 08 травня 2017 року, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не могли бути відомі йому під час розгляду даної справи у розумінні положень ст.361 ЦПК України (чинній на момент звернення з заявою).

Так, розбираючи сімейний архів, він випадково знайшов власноруч написану позивачем розписку, в якій позивач підтверджує отримання від відповідача частини боргу в грудні 2012 року - 1 000 доларів США та в грудні 2013 року - 500 доларів США, з порушенням обумовлених термінів та сум. Наявність вказаної розписки є істотною для справи обставиною, яка свідчить про факт визнання позивачем повернення грошових коштів в сумі 1 500 доларів США, окрім вказаного нею повернення відповідачем боргу в сумі 1 000 доларів США, однак на час розгляду справи відповідачу не було відомо про це.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах

Заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 361 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами..

Згідно ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 429 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Пунктом 2 частини 3 статті 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Встановлено, що згідно розписки від 28 вересня 2012 року, написаної ОСОБА_1 власноручно, останній у травні 2000 року отримав від ОСОБА_2 борг у розмірі 6 000 доларів США. Вказану суму відповідач зобов'язався повернути позивачу рівними частинами у наступному порядку: до кінця листопада 2012 р. - 2000 доларів США, до кінця березня 2012 р. - 2000 доларів США, до кінця червня 2012 р. - 2000 доларів США. 25 грудня 2012 року відповідачем повернуто тільки 1 000 доларів США, про що позивачем на оборотній стороні оригіналу розписки від 28 вересня 2012 року було зроблено відповідний запис (а.с. 4).

Як на нововиявлену обставину заявник у своїй заяві посилався на те, що в процесі розбирання сімейного архіву, він випадково знайшов власноруч написану позивачем (однак без точної дати її складання) розписку, в якій позивач підтверджує про отримання від відповідача частини боргу в грудні 2012 року - 1 000 доларів США та в грудні 2013 року - 500 доларів США, з порушенням обумовлених термінів та сум.

Дані обставини не досліджувались судом та не були відомі відповідачу на час розгляду справи по суті.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 підтвердила складання власноруч написаної розписки про отримання від ОСОБА_1 боргу в грудні 2012 року - 1 000 доларів США та в грудні 2013 року - 500 доларів США та не заперечувала фактичне повернення відповідачем останньої суми (500 доларів США). Стосовно повернення боргу у розмірі 1 000 доларів США пояснила, що відображена в розписці сума, є раніше визнаною та поверненою частиною боргу, про що було зазначено при зверненні до суду з даним позовом. Тобто, не заперечувала виконання зобов'язання за два періоди, а саме 25 грудня 2012 року та в грудні 2013 року.

Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону та договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові0 грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сумму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обвязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграма, якими обмінялися сторони. Правочин ввжається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання борником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів роботи, що узгоджується з правовими висновками висловленими у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 18 листопада 2015 року у справі № 6-187цс15.

За змістом ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Зазначені вимоги статті закріплюють право боржника на отримання доказів, що підтверджують виконання зобов'язання.

Підтвердження виконання зобов'язання має відбуватись у спосіб, встановлений ст. 545 ЦК України, у тому числі видачею кредитором на вимогу боржника розписки про одержання виконання частково або в повному обсязі, повернення кредитором боржнику боргового документу, а у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності та приймаючи до уваги визнання позивачем виконання зобов'язання за договором позики у розмірі 1 500 доларів США, що підтверджується наданими сторонами оригіналами розписок (а.с. 4, 111), колегія суддів вважає, що вказана відповідачем обставина є істотною для вирішення даної справи, не була встановлена судом та не була і не могла бути відома відповідачу на час розгляду даної справи по суті, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами відповідного рішення апеляційного суду Дніпропетровської області, його скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача боргу у розмірі 4 500 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (станом на момент ухвалення рішення згідно вимог ст.ст.192, 533 ЦК України ) - 117 270 грн.

Заява, ОСОБА_1 про перегляд у зв»язку з нововиявленими обставинами, подана у строк встановлений ч. 1 ст. 362 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача боргу у розмірі 4 500 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (станом на момент ухвалення рішення згідно вимог ст.ст.192, 533 ЦК України ) - 117 270 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 526, 70 грн., тоді як зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 324 грн.

Керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами - задовольнити,рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року - скасувати.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2016 року - скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 4 500 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ - 117 270 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 526, 70 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 324 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Е.Л. Демченко

М.О. Макаров