Справа № 638/3207/18 Провадження № 2-з/638/166/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.

за участю секретаря Голуб Ю.О.

розглянушви у відкритому судовому засдіанні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться названа позовна заява, якою позивач просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділу позивачу у спільну часткову власність 1/2 частини нежитлових цокольних приміщень з влаштованим окремим виходом №№ 1-:-3, 5, 5а, 5б, 6-12 у літ "А-3" по вул. Сумській, 23/34 в м. Харкові, загальною площею 133,3 м.кв., з яких основна площа 68,0 м.кв., допоможіна - 65,3 м.кв.

В обгрунтування клопотання позивачем вказано про те, що сторони не змогли дійти згоди щодо розподілу спільного майна подружжя, в тому числі предмету даного позову, яке набуте відповідачем на підставі заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.05.2010 року по справі № 2-7296/2010, з урахуванням ухвали від 17.05.2010. Заявник вважає, що на даний час існує ризик, що відповідач до моменту прийняття рішення по справі без згоди позивача здійснить відчуження спірного майна третім особам. Крім того, на думку заявника, накладення арешту на спірне майно є єдиним достатнім та обгрунтованим заходом забезпечення позову, який може забезпечити виконання імовірного рішення суду.

За ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову, за ч.1 ст.151 ЦПК України, повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз'яснено судам у постанові Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, зокрема у пункті 4 зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, застосування заходу забезпечення позову спрямоване, в першу чергу, на запобігання несумлінних дій відповдіача, який за час розгляду справи можк приховати майно, продати його, знищити або знецінити, або іншим чином перешкодити виконанню імовірного судового рішення.

Розглядаючи дану заяву, суд дійшов висновку про необхідність незастосування заходів забезпечення позову, оскільки відмова у задоволенні заяви може ускладнити виконання рішення в майбутньому.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача про накладення арешту на спірне майно. Разом із тим, судом не встановлено беззапперечної необхідності застосування заходу забезпечення позову у вигляді арешту майна, оскільки таке може спричинити непоправну шкоду правам, свободам та законним інтересам відповідача та третіх осіб.

З урахуваннямвикладеного, а також принципів доцільності та розумності, суд вважає правильним задовольнити заяву частково, наклавши заборону відчуження на спірне майно.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 263-264 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження на нежитлові цокольні приміщення з влаштованим окремим виходом №№ 1-:-3, 5, 5а, 5б, 6-12 у літ "А-3" по вул. Сумській, 23/34 в м. Харкові, загальною площею 133,3 м.кв., з яких основна площа 68,0 м.кв., допоможіна - 65,3 м.кв., які належать ОСОБА_2 (місце реєстрації 61023, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

Виконання ухвали доручити Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, площа Конституції, 7).

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з моменту її постановлення. Строк оскарження ухвали може бути поновлено у разі подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя: О.В. Шишкін