н/п 2-н/490/408/2018 Справа № 490/2893/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

17 квітня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А, розглянувши матеріали заяви Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиті послуги теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2018 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з боржника заборгованості за спожиті послуги теплопостачання у сумі 803,91 грн., індексація боргу 669,16 грн., та три проценти річних у сумі 94,19 грн., що разом з сумою основного боргу становить 1567,26 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить стягнути з боржника борг за спожиті послуги теплопостачання у сумі 803,91 грн., індексація боргу 669,16 грн., та три проценти річних у сумі 94,19 грн., що разом з сумою основного боргу становить 1567,26 грн. нарахованих з 01.10.2013 р.

Згідно п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України, загальна позовна давність складає три роки.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Слід також врахувати і той факт, що наказне провадження не передбачає участі боржника при розгляді заяви, а тому він позбавлений можливості подати заяву про застосування строків позовної давності, що не означає, що заявлені вимоги є безспірними.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя виходить з неможливості розгляду цієї заяви в порядку наказного провадження у зв'язку зі зверненням до суду поза межами позовної давності, оскільки за розрахунком заборгованості заявником ставиться питання про стягнення боргу за надані послуги теплопостачання, який утворився з 2013 року.

Одночасно заявнику слід розяснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених ч.1 п.5 ст. 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення із такою самою заявою.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі відмови у відкритті провадження у справі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 165 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиті послуги теплопостачання.

Повернути Обласному комунальному підприємству "Миколаївоблтеплоенерго" суму сплаченого судового збору по справі по платіжному дорученню №4975 від 10.04.2018 року у сумі 176,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва О.А.ГУДЕНКО