Справа № 301/674/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2018 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Посилається на те, що 12 листопада 2010 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Довге, вул. Куруців, №74 Іршавського району Закарпатської області. Спадкодавець при житті заповіту не залишив. Позивач та відповідачка ОСОБА_2 прийняли спадщину за померлим ОСОБА_3, так як на день його смерті проживали із спадкодавцем за вищевказаною адресою. Відповідачка не претендує на спадкове майно. При зверненні до приватного нотаріуса Іршавського нотаріального округу було виявлено, що покійний ОСОБА_3 не оформив належним чином право власності на спадкове нерухоме майно та не зареєстрував його. ОСОБА_3 спадковий будинок належав на підставі свідоцтва на забудови садиби в сільських населених пунктах, виданого згідно рішення виконкому Іршавської районної ради №170 від 09.06.1982 року. Земельна ділянка під забудову виділена відповідно до рішення виконкому Довжанської селищної ради №25 від 26.05.1982 року.

За обставин відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна. Просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі (а.с.27).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, якою позовні вимоги визнала, не заперечила проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, справу просила розглянути без її участі (а.с.28). Визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 12 листопада 2010 року помер ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФМ №109528 від 13.11.2010 року (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок та надвірні споруди в с. Довге, вул. Куруців, №74 Іршавського району. Будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва на забудови садиби в сільських населених пунктах, виданого згідно рішення виконкому Іршавської районної ради №170 від 09.06.1982 року. Земельна ділянка під забудову виділена відповідно до рішення виконкому Довжанської селищної ради №25 від 26.05.1982 року (а.с. 8, 9-10, 14).

При житті ОСОБА_3 заповіту не залишив, що підтверджується довідкою виконкому Довжанської сільської ради №02-12/72 від 12.02.2018 року (а.с.13). На день смерті ОСОБА_3 у спадковому будинку разом з ним проживали, зокрема, син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 (а.с.11), які як спадкоємці за законом прийняли спадщину. Відповідачка ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, або мають право на обовязкову частку у спадщині, не має.

При зверненні до приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Житловий будинок та надвірні споруди в с. Довге, вул. Куруців, №74 Іршавського району Закарпатської області збудовані в 1985 році на земельній ділянці, відведеній для забудови. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений. Однак за життя спадкодавцем не було проведено державної реєстрації нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 200, 206, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані за адресою: с. Довге, вул. Куруців, №74 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар