У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Словянського міськрайонного суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

03.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору позики, стягнення суми боргу та відсотків за позикою.

12.04.2018 року позивачем ОСОБА_1 була подана до суду заява про забезпечення позову, в якій він просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме: споруду торгового павільйону та земельну ділянку, які розташовані за адресою Донецька область, м. Словянськ, вул. Торгова, б. 7, які належать ОСОБА_3, оскільки неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду та вищезазначене майно може бути відчужене відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у теперішній час між сторонами виникли спірні відносини щодо розірвання договору позики, стягнення суми позики у сумі 2800 доларів США, що станом на 21.03.2018 року складають 74200 грн., відсотків за позикою сумі 104516 грн. та штрафів у сумі 164724 грн., а всього у сумі 343440 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав а нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєкті нерухомого майна щодо субєкта від 05.04.2018 року, ОСОБА_3 належить споруда торгового павільйону та земельна ділянка, які розташовані за адресою Донецька область, м. Словянськ, вул. Торгова, б. 7.

Відповідно до Звіту про оцінку майна ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон» від 11.04.2018 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою Донецька область, м. Словянськ, вул. Торгова, б. 7, має оціночну вартість у сумі 10639,00 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку майна ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон» від 11.04.2018 року, споруда торгового павільйону, яка розташована за адресою Донецька область, м. Словянськ, вул. Торгова, б. 7, має оціночну вартість у сумі 284087,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонам дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном.

З матеріалів справи на даній стадії цивільного процесу суд не вбачає, що існує загроза подальшого невиконання рішення або утруднення його виконання внаслідок відчуження відповідачами свого майна, позивачем не доведено, що відповідачі мають намір на відчуження свого майна, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, не доказано, що відповідач в подальшому буде ухилятись від виконання такого рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд не має достатніх підстав для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 149-153 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4