Справа № 199/93/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05.04.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Дніпра цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 15 635,92 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Заяви №б/н від 12.12.2008 року відповідач по справі отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав у звязку з чим станом на 18.12.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 15 635,92 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача.

У встановлений законодавством строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, просив застосувати строк позовної давності.

Клопотання про слухання справи в загальному порядку від учасників процесу не надходило.

Представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеної Заяви №б/н від 12.12.2008 року відповідач по справі отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 18.12.2017 року має заборгованість перед банком, яка складається з: - заборгованість за кредитом 1157,80 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом 438,77 грн.; - заборгованість за пенею 12818,59 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 720,76 грн.;

За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню у розмірі 12818,59 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Умов, є штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Крім того, оскільки позивачем не надано тарифів договору, суд позбавлений можливості перевірки правильності розрахунку суми штрафів.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею та штрафами, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору та не доведений належними та допустимими доказами.

Загальний розмір зобовязання, що виник у відповідача у звязку з отриманням кредитних коштів та користуванням станом на 18.12.2017 року, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею та штрафами, складає 1596,57 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 1157,80 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом 438,77 грн.;

Посилання відповідача у відзиві на погашення заборгованості належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України суду не підтверджені, наявність заборгованості перед банком ним не спростована. Крім того, підстави для застосування строку позовної давності відсутні, оскільки перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідача за кредитним договором було здійснено 20.02.2016 року в розмірі 340,00 грн, таким чином перебіг позовної давності було перервано, а позивач звернувся до суду з позовом 05.01.2018 року, тобто в межах строку позовної давності.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,81, 133,141, 144,263-265,280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1,РНОКПП НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (, місце знаходження: м.Київ, вул. Грушевського,1д) заборгованість за кредитним договором від 12.12.2008 року, яка станом на 18.12.2017 року становить 1596,57 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 1157,80 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом 438,77 грн.; а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн., а всього 3358 (три тисячі триста пятдесят вісім) гривень 57 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: