Справа № 379/122/18 Головуючий у І інстанції Зінкін В. І.
Провадження № 22-ц/780/1484/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 11.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кулішенка Ю.М., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 5 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру України у Київській області про визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної частки в натурі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, ГУ Держгеокадастру України у Київській області про визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної частки в натурі.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 5 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

З урахуванням виправленої ухвалою суду від 6 лютого 2018 року описки, зобов'язано управління Державної казначейської служби України в Таращанському районі Київської області повернути ОСОБА_2 сплачений нею 2 лютого 2018 року судовий збір в ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно квитанції № 0.0.954875976.1 в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, та ухвалити судове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що суд відмовив у відкритті провадження, не захистивши її спадкові права на земельну частку (пай), що за життя мав належати її матері ОСОБА_3

20 березня 2018 року позивач надіслала до суду доповнення до апеляційної скарги, в якому вказала про обставини отримання земельних часток (паїв) іншими особами та додала докази по суті справи. Однак вказане доповнення не може бути прийняте до уваги апеляційного суду, оскільки не відповідає вимогам частин 1, 2 статті 364 ЦПК України, а саме подане з пропуском строку на апеляційне оскарження та не надано доказів надсилання копій відповідного доповнення іншим учасникам справи.

Відзиви на апеляційну скаргу інших учасників справи до суду не надійшли.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до статтей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом.

Такі підстави визначено у статті 186 ЦПК України.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Важливим моментом є те, що у поданій позовній заяві мають бути тотожними учасники справи, предмет та підстави позову з тією справою, яка знаходиться на розгляді в цьому чи іншому суді або із справою, у якій вже ухвалене рішення, яке набрало законної сили . Тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Судом першої інстанції встановлено, що у лютому 2014 року ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, Таращанської РДА Київської області,в якому порушувала питання про визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної частки в натурі з аналогічних підстав, що і в даній справі.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 19 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 травня 2014 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, Таращанської РДА Київської області про визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної частки в натурі також було відмовлено у відкритті провадження.

Крім того, ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 9 червня 2017 року заява ОСОБА_2 про перегляд судового рішення від 19 березня 2014 року у справі № 379/405/14-ц в звязку з нововиявленими обставинами була визнана неподаною та повернута заявнику.

Таким чином спірні правовідносини в цій справі є аналогічними правовідносинам у справах, в яких ухвалені судові рішення про відмову в задоволенні позову та відмову у відкритті провадження, але вони не є тотожними у зв'язку з відсутністю однієї зі складових, необхідних для застосування пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, а саме: тотожних сторін спору.

У цій справі відповідачами позивачем зазначено Великоберезянську сільську раду Таращанського району Київської області та ГУ Держгеокадастру України у Київській області.

Натомість у справах, в яких ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову та відмову у відкритті провадження відповідачами зазначено Великоберезянську сільську раду Таращанського району Київської області та Таращанську РДА Київської області.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, місцевий суд на зазначене уваги не звернув, не дослідив предявлених ОСОБА_2 позовів, не перевірив тотожність заявленого кола відповідачів, з огляду на доступ до правосуддя, проголошений статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, належним чином не визначився чи допустимо провадження у справі за наявності таких обставин, а тому його ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 5 лютого 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Ю.М. Кулішенко

ОСОБА_4