Справа № 487/1685/18
Провадження № 2-о/487/60/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту смерті -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в м. Луганськ 24.02.2018 року, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити заяву, справу слухати без її участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 (копія свідоцтва про одруження Серії 1-ЕД №098291).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 24.02.2018 року в м. Луганськ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВВ №053000, виданого 20.03.2018 року.

Заявниця звернулась до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразку, але отримала відповідь, згідно до якої в видачі свідоцтва про смерть їй відмовлено, так як будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті. є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254- VІІІ Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями - окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

З огляду на те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 24.02.2018 року є недійсним і не створює правових наслідків за приписами ч.3 ст.9 Закону, а отже не може бути підставою для державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 щодо встановлення факту смерті, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду, іншим чином зареєструвати смерть неможливо.

Керуючись ст. ст.3, 9, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, п.2 ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.12,13,265, 293, 294, 315,317,319ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який помер 24 лютого 2018 року в м. Луганськ.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Заводського

районного суду м. Миколаєва С.В.Щербина