АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3190/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 755/346/17

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шкоріної О.І.,

суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року, постановлену під головуванням судді Вовка Є.І. в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року позивач ТОВ «Кей-Колект» звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 10 січня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 9 березня 2017 року справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, направлено для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду м.Києва.

Ухвалою Дарницьктого районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням передано на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року, а справу направити до місцевого суду для продовження її розгляду.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що ухвала постановлена з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Зокрема, зазначали про те, що зазначена справа надійшла до Дарницького районного суду м.Києва на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Києва про направлення справи за підсудністю на підставі п.1.ч.1 ст. 116 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року).

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 117 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), прийнявши справу до свого провадження, в подальшому направив її до Дніпровського районного суду м.Києва за підсудністю, тобто до суду з якого вона надійшла, а відтак між судами виник спір про підсудність, що є неприпустимим.

Відзив на апеляційну скаргу стороною позивача не надано.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 березня 2018 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін, виходячи з наступного.

У січні 2017 року позивач ТОВ «Кей-Колект» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 10 січня 2017 року відкрито провадження у справі.

Дніпровським районним судом м. Києва здійснено запит до Відділу адресно - довідкової служби ГУ ДМС України в м. Києві про надання відомостей щодо зареєстрованого місця проживання громадянки ОСОБА_2 /а.с. 43/.

Як убачається з відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м.Києві відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.45/.

У зв'язку з чим, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 9 березня 2017 року справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, направлено для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду м.Києва /а.с.49/.

Справа надійшла до Дарницького районного суду м.Києва 22 травня 2017 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування майном.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, передано на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва, за місцем знаходження нерухомого майна, щодо якого виник спір.

27 листопада 2017 року відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року про відкриття провадження у справі. В апеляційній скарзі, відповідач посилалась на те, що ухвала суду про відкриття провадження постановлена з порушенням правил підсудності, визначених ч.1 ст. 109 ЦПК України, оскільки її місце проживання зареєстроване в Дарницькому районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2, ухвалу Дніпровського районного суду від 10 січня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що позов ТОВ «Кей-Колект» є таким, що виник з приводу нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що за адміністративно-територіальним розподілом міста Києва відноситься до Дніпровського району міста Києва.

Постанова в касаційному порядку оскаржена не була, а тому набрала законної сили.

Доводи апеляційної скарги, що між судами виник спір про підсудність справи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не впливають на її правильність.

Ймовірність допустити судову помилку стосується лише процесуальних відносин, які у результаті можуть мати лише наслідки утруднення процесу, але не унеможливлення встановлення обставин справи та вирішення спору. Саме з цією метою законодавець забороняє суперечки між судами про підсудність справ.

Крім того, такі спори про підсудність , що можуть виникнути між судами, усувають із цих процесуальних відносин інших учасників процесу, процесуальна і матеріальна заінтересованість яких може абсолютно не стосуватися з'ясування того, який суд розглядає спір. Отже, з метою усунення перенесення спору у сферу процесуальних відносин, не доступних сторонам та іншим учасникам процесу, ст. 117 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) встановлювала правила про те, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Статтею 378 ЦПК України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Враховуючи, те що постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року ухвалу Дніпровського районного суду від 10 січня 2017 року про відкриття провадження у справі залишено без змін, а отже визначено правильність обрання підсудності позивачем при зверненні до суду, а тому ухвала, Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2017 щодо передачі на розгляд справи до Дніпровського районного суду м.Києва є по суті правильною та скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 13 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус