_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2108/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Теком» звернулося до суду з даним позовом, який вмотивувало тим, що, 7.02.2017 року з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП пошкоджено автомобілі НОМЕР_2, під керуванням потерпілої ОСОБА_2 Вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м.Одеси від 27.02.2017 року. Розмір витрат понесених позивачем на відновлення пошкодженого автомобілю Хюндай складає 22368,99 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована. Страховою компанією, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача, було повернуто позивачеві лише 19329,67 грн. У зв'язку з чим, посилаючись на норми ст.1187 ч.2,1192 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 3039,32 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, що право позивача на відшкодування шкоди з винної у ДТП особи у даному випадку є абсолютним.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав пояснення, що вказана сума була не доплачено з вини страхової компанії ПрАТ «СК «Інго Україна», з якою його довірителем було укладено відповідний договір страхування цивільно-правової відповідальності.

Третя особа свого представника до суду не направила, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про слухання справи у її відсутність до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, встановив наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 25.03.2016р. укладено договір страхування наземного транспортного засобу КАСКО №048-16 Д/Т/АТ (а.с.44).

7.02.2017р. відповідач керуючи а/м Кіа в м.Одесі на вул.Маршала Жукова скоїв зіткнення з а/м Хюндай д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останньої отримав механічні ушкодження.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 27.02.2017р. (а.с.8) відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням штрафу, а саме, що 7.02.2017 року о 8 год. він, керуючи транспортним засобом Кіа д/н НОМЕР_4 на вул.Маршала Жукова в місті Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості на слизькій дорозі, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв зіткнення з а/м Хюндай д/н НОМЕР_3, чим порушив п.12.1 та 13.1 ПДР. Постанова набрала законної сили.

Потерпіла ОСОБА_2, яка на час ДТП керувала вказаними автомобілями, звернулася до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу. Згідно акту1275 від 28.02.2017р., висновку експерта №5868 від 22.02.2017р., рахунку-фактури №АС-0001913 від 18.02.2017р. позивачем на рахунок ДП «Автотрейдінг-Одеса», яка виконувала відновлювально-ремонтні роботи по автомобілю потерпілої, сплачено фактичні (реальні збитки) витрати у сумі 22368,99 грн. (а.с.10).

Правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Інго Україна», у зв'язку з чим, 12 травня 2017 року останнє добровільно сплатило ПрАТ СК «Теком» страхове відшкодування, однак у розмірі 19329,67 гривень (а.с.56).

Таким чином, на даний час невідшкодована сума страхового відшкодування становить 3039,32 грн. (22368,99 19329,67).

Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин та Цивільний кодекс України.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 цього ж Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, на підставі ст.1187ч.1 та 1194 ЦК України повинен сплатити позивачу 3039,32 грн., а тому порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові у справі № 6-954цс16 від 26.10.2016р. та в постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16, згідно яких право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

На підставі ст.141 ЦПК України в відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у сумі 1600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» () 3039,32 грн. та судові витрати по 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Апеляційному суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.