ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

з участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, яким стягнуто з ОСОБА_4 на його користь 30000 грн. моральної шкоди. Вимоги мотивує тим, що після отримання виконавчого листа № 1-241/2006 від 08.09.2006 року він декілька раз предявляв його до виконання. Відділ державної виконавчої служби відкривав провадження, але стягнути кошти з ОСОБА_4 так і не вдалося, оскільки він навмисно уникав сплачувати кошти. Заявник зазначає, що на початку лютого 2018 року він вирішив предявити виконавчий лист до виконання, однак, минув встановлений трирічний строк на його предявлення. У звязку із тим, що він пропустив строк предявлення виконавчого листа до виконання, державний виконавець Фастівського міськрайонного управління юстиції відмовив йому у прийняття виконавчого документа до виконання і запропонував звернутися до суду. Заявник, посилаються на те, що він встановлений законом трирічний строк пропустив з поважних причин, оскільки постійно хворів і боровся за своє життя. Тому, змушений звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представники заявника подану заяву підтримали, просили її задовольнити. Суду пояснили, що заявник двічі предявляв даний виконавчий лист до виконання, однак він був повернутий, а знову вчасно предявити його до виконання заявник не міг, оскільки постійно хворів.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Між тим, зважаючи на положення ч. 3 ст. 433 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за його відсутності, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення представників заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Стаття 433 ЦПК України встановлює, що у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визначених судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2006 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 1-241/2006, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 30000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник дійсно предявляв до виконання виконавчий лист № 1-241/2006, який був виданий 25 вересня 2006 року, однак Постановами державного виконавця від 24.11.2006 року та 31.10.2007 року, вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачеві на підставі ст. ст. 40, 76 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Окрім того, з відмітки у виконавчому листі вбачається, що 28.12.2017 року на підставі п. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем було відмовлено стягувачу у прийнятті виконавчого листа до виконання.

Як передбачено п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

На підтвердження заявлених вимог представники заявника наголошували, що строк предявлення виконавчого листа був пропущений з поважних причин, так як заявник хворів та не міг вчасно предявити його до виконання та на підтвердження своїх вимог посилалися на наявні в матеріалах справи медичні документи заявника.

Разом з тим, як вбачається з Виписки із медичної карти стаціонарного хворого Фастівської ЦРБ від 14.07.2006 року, заявник ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у Фастівській ЦРБ у період з 06.07.2006 року по 14.07.2006 року.

У Епікризі від 27.10.2006 року, зазначено, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у Фастівській ЦРЛ з 19.10.2006 року по 27.10.2006 року.

Окрім того,із Виписок із медичної карти стаціонарного хворого в МСЕК від 12.12.2007 року та 28.10.2009 року вбачається, що заявник ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 01.12.2007 по 12.12.2007 року та з 14.10.2009 року по 28.10.2009 року

Разом з тим, у Виписці з історії хвороби № 256 від 24.03.2010 року, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.2010 року по 24.03.2010 року, та у Виписці медичної карти стаціонарного хворого в МСЕК від 12.10.2011 року, вказано, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 1.10.2011 року по 12.10.2011 рік.

Так, з наданих стороною заявника медичних документів вбачається, що заявник в період часу з 2006 по 2010 рік, перебував на стаціонарному лікуванні - 67 днів, а тому твердження представника заявника про поважність пропуску в даний період є необґрунтованими.

Між ти, стороною заявника не надано суду доказів, що у період часу з 2010 по теперішній час у заявника були складнощі предявити виконавчий лист до виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими, оскільки доказів поважності пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання суду надано не було, а зазначені в заяві причини не є такими, що позбавляли заявника можливості вчасно предявити виконавчий лист до виконання.

Таким чином, суд не знаходить правових підстав для задоволення даної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 354, 433 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції.

Реквізити сторін:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 паспорт серія СМ 438747, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст ухвали виготовлено 12.04.2018 року.

СУДДЯ