Справа № 369/1898/18
Провадження №2/369/1660/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А. Я. ,

секретарі Раситюк М.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 369/1898/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

10 квітня 2018 року надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Жовтнева, 109 (103) (кадастрові номери: :01:001:5008, :01:001:0083, :00:000:0908), що належали ОСОБА_3 та приймаються в якості спадщини ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Частиною 1ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року N 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, ОСОБА_4 являється спадкоємцем за заповітом на все майно, що належить ОСОБА_3, яке складається із земельних ділянок, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Жовтнева, 109 (103) (кадастрові номери: :01:001:5008, :01:001:0083, :00:000:0908), що належали ОСОБА_3.

Як вбачається зі змісту заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_2 являється громадянкою ОСОБА_5 Федерації в будь-який момент може реалізувати дане майно, щойно оформить спадкові права та стане його повноправним власником.

В такому разі існує ризик невиконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог позивача та неможливість повернення в повному обсязі, належних їй грошових коштів.

Невжиття таких заходів може перешкодити поновленню порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст. 149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Таким чином, суд погоджується, що в спірних відносинах існує ризик утруднення та унеможливлення виконання рішення по даній справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-159,260,353,354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Накласти арешт на об'єкти нерухомого майна а саме: земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Жовтнева, 109 (103) (кадастрові номери: :01:001:5008, :01:001:0083, :00:000:0908), що належали ОСОБА_3 та приймаються в якості спадщини ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Волчко А.Я.