Справа № 500/476/18
Провадження № 2/500/1447/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі головуючого судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на час навчання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що донька продовжує навчання, однак відповідач ОСОБА_2 не бере участі в її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, але не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, суду пояснив, що він є пенсіонером та має на утриманні двох малолітніх та одну неповнолітню дитину.

02 лютого 2018 року суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відкрите провадження у справі (а.с. 26).

Розглянувши справу в межах позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про доведеність обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, у зв'язку з чим вони підлягають частковому задоволенню.

Так, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 020328, уклали шлюб 02 листопада 1996 року (а.с. 3), після чого розірвали його 27 грудня 2002 року, що дозволяє вважати встановленим копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 048491, виданого 07.11.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с. 4).

28 січня 2000 року, тобто в період перебування у шлюбі у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 307436, виданого 10.03.2000 р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 134 (а.с. 5).

28 січня 2018 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття та відповідно до довідки, виданої 02.11.2017 року КП «Житсервіс», а також згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 19495, виданої Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, проживає з матірю позивачем ОСОБА_1 (а.с. 7, 12).

Відповідно до довідки від 03.11.2017 року та копії контракту, укладеного 15.08.2017 року, ОСОБА_3 навчається на першому курсі в придунайській філії Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «ОСОБА_4 управління персоналом» (а.с. 8, 9).

Згідно даних інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданої позивачем, відповідач ОСОБА_2 з 02.11.2015 року є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМОТО-ДРАЙВ» (а.с. 14 22), що дозволяє суду дійти висновку що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, судом встановлено, що повнолітня донька сторін ОСОБА_3 продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови продовження навчання, оскільки вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1., з якою проживає дочка, реалізувала своє право, передбачене ч. 3 ст. 199 СК України, та звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, то на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання.

Враховуючи, на підставі ч. 1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про те, що для задоволення потреби повнолітньої доньки сторін в матеріальній допомозі, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, у звязку з тим, що він є пенсіонером та на його утриманні знаходяться дві малолітні та одна неповнолітня дитина, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 247, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 541, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області.

Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд застосовує вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим розмір стягуваних аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом України про державний бюджет на відповідний рік.

При цьому суд не приймає до уваги дані довідки від 17.03.2015 р., згідно якій ОСОБА_1 не отримувала аліменти в період з 01.09.2014 р. по 28.02.2015 р. (а.с. 6), оскільки даний доказ має відношення до сплати аліментів на дитину, яка ще не досягла повноліття, а тому не містить інформацію щодо предмета доказування у справі про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, тобто є неналежним доказом.

Разом з тим суд дійшов висновку про те, що подані позивачем докази, визнані судом належними, допустимими та достовірними, у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, а тому є достатніми для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,141,263-265ЦПК України, ст.ст.141,182,191,198-201 СК України, суд

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 (68600, АДРЕСА_1, паспорт серії КЕ № 723119, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 18.07.1997 р., РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2

(68600, м. Ізмаїл Одеської області, вул. Матросова, 35, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів на час навчання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 за умови продовження нею навчання в розмірі 1/5 частки доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи стягнення від дня предявлення позову, тобто з 1 лютого 2018 року і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, тобто до 28 січня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (68600, м. Ізмаїл Одеської області, вул. Матросова, 35, РНОКПП НОМЕР_2), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_8