Справа № 310/9123/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що він є власником квартири №60 у будинку № 12 у Військовому містечку-2 в м. Бердянську Запорізької області, яка належить йому на підставі договору дарування від 22 серпня 2011 року. У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, яка є колишньою дружиною позивача, та ОСОБА_3, який є спільною дитиною позивача та відповідача. З 2013 року ОСОБА_2 фактично не проживає у квартирі, за місцем реєстрації не зявляється, свого особистого майна та речей у квартирі не тримає, грошових коштів на оплату комунальних послуг не надає. У звязку з цим, позивач просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення (а.с. 43).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду( а.с. 42). 20 лютого 2018 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачка просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що вимоги позивача безпідставні та надумані, оскільки позивачем не надано допустимих та належних доказів, які б свідчили, що її реєстрація у спірній квартирі якимось чином порушує права позивача. Зазначила, що з 2014 року вона зі спільним з позивачем сином виїхала з квартири до своїх батьків у с. Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області, де наразі і проживає. Після отримання позовної заяви, нею було направлено до Бердянської міської ради Запорізької області заяви від її імені та від імені їх сина про зняття з реєстрації в квартирі № 60 будинку №12 Військового містечка у м. Бердянську Запорізької області, проте результату розгляду цих заяв ще не отримала (а.с.25-26).

Представник третьої особи - виконкому Бердянської міської ради Запорізької області у судове засідання не зявився, відповідно листа за вих. № 109 від 30 січня 2018 року, просив розглянути справу без його участі відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 21).

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 22 серпня 2011 року, копії витягу про державну реєстрацію прав від 05 вересня 2011 року встановлено, що ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири №60 в будинку №12 у Військовому містечку-2 в м. Бердянську Запорізької області (а.с.6-7, 8).

Відповідно до копії довідки №32 ОСББ «Містечко-12» від 20 грудня 2017 року у квартирі №60 в будинку №12 у Військовому містечку-2 в м. Бердянську Запорізької області окрім позивача ОСОБА_1 є зареєстрованою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

З копії рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2014 року, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, вбачається, що в серпні 2013 року сторони припинили сімейні стосунки, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть (а.с.10).

Згідно інформації відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області за вих.№ 0165 від 11 січня 2018 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, Військове містечкоАДРЕСА_1 (а.с. 16).

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, і це не спростовується відповідачем ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву, що вона зареєстрована у квартирі №60 в будинку №12 у Військовому містечку-2 в м. Бердянську Запорізької області, але з 2013 року виїхала до с. Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області та у спірній квартирі за наведеною адресою не мешкає, витрати по сплаті комунальних витрат не несе, майно не утримує. До того ж повідомлення відповідачкою про те, що нею було направлено до Бердянської міської ради Запорізької області заяви від її імені та від імені їх сина про зняття з реєстрації в квартирі № 60 будинку №12 Військового містечка у м. Бердянську Запорізької області свідчить про те, що ОСОБА_2 не заперечує проти зняття з реєстрації за вищевказаною адресою.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 більше ніж півроку не мешкає у зазначеній квартирі, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнений на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення серії МВ № 050422 від 05 травня 2016 року (а.с. 12), відтак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню на користь держави з відповідачки ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, 319, 391 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування квартирою №60 в будинку №12 Військового містечка в м. Бердянську Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: вул. Набережна-II, буд. 20 с. Самарське, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4