Справа № 199/2257/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Руденко В.В.

за участю секретаря Куземи О.Г.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернувся з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2.

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повторно перебуває виконавче провадження АСВП№55146135 з виконання виконавчого листа №199/2257/14 від 29.10.2017 року виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приват Банк", заборгованості у розмірі 28797,40грн.

Боржник за вищезазначеним виконавчим провадженням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянин України. Державним виконавцем 13.11.2017 року керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№55146135 та направлено сторонам до відома.

Відповідно до відповіді ДФСУ та УПФУ боржник не має відкритих рахунків у банках або інших фінансових установах. Відповідно до проведеної перевірки майнового стану боржника було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає жодних заходів щодо виконання рішення. Обєктивних причин для невиконання рішення суду (хвороба, наявність інвалідності тощо) не було встановлено.

Відповідно до акту державного виконавця від 12.03.2018 року державним виконавцем було зроблено вихід за адресою боржника але встановити майновий стан боржника не вдалося , оскільки двері ніхто не відчинив.

У судове засідання державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 не зявився, надав заяву в якій просив суд слухати справу у його відсутність та задовольнити подання.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до статті 446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, повязані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення .

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на свободу пересування, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визначається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага та усунення випадків ухилення особи від виконання своїх зобовязань, що у свою чергу є порушенням інтересів інших членів суспільства та закону. Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення справедливих вимог моралі, громадянського порядку і загального добробуту в суспільстві.

Пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань.

Пунктом 5 частини першої ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України № 3857-ХІІ у редакції від 01.10.2016 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ч.5 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 встановлено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону;

закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повторно перебуває виконавче провадження АСВП№55146135 з виконання виконавчого листа №199/2257/14 від 29.10.2017 року виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приват Банк", заборгованості у розмірі 28797,40грн.

Боржник за вищезазначеним виконавчим провадженням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянин України. Державним виконавцем 13.11.2017 року керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№55146135. Доказів направлення боржнику вказаної постанови чи то іншої обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем суду не надано.

Відповідно до відповіді ДФСУ та УПФУ боржник не має відкритих рахунків у банках або інших фінансових установа, пенсію не отримує. Відповідно до проведеної перевірки належності боржнику на праві власності нерухомого майна встановлено про відсутність такого майна у боржника. Перевірка наявності рухомого майна державним виконавцем не проводилась

Відповідно до акту державного виконавця від 12.03.2018 року державним виконавцем було зроблено вихід за адресою боржника, яка зазначена у виконавчому документі, але встановити майновий стан боржника не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив, про що складено акт. Зареєстроване місце проживання боржника станом на час виконання рішення державним виконавцем не перевірялось .

Крім того, відповідно до акту державного виконавця від 12.03.2018 року останнім було зроблено вихід за адресою боржника, яку не вказано у акті, та зі слів сусідів було встановлено, що боржник має намір покинути межі країни, однак пояснення від сусідів не відбирались, їх анкетні дані не встановлювались, що ставить під сумнів дійсність вказаного акту.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем вжито не всіх можливих та необхідних заходів передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» , отже суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду дніпропетровської області шляхом подачі в пятнадцятиденний строк апеляційної скарги з дня її проголошення.

Суддя