Постанова

Іменем України

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 640/2543/16-ц

провадження № 61-165св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Управління Служби безпеки України в Харківській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року у складі судді

Сенаторова В. М. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від

27 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Овсяннікової А. І.,

Коваленко І. П., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Управління Служби безпеки України в Харківській області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 18 лютого 2015 року голова Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_9 та начальник Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_10 виступили на брифінгу для телеканалу «УТН», відео даного брифінгу опубліковано на відео порталі YоuTube за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в газеті «Вести» від ІНФОРМАЦІЯ_2 та на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3, де начальник Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_10 звинуватив ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 258 КК України, а саме що ОСОБА_4 здійснила терористичний акт у місті Харкові на вулиці Римарській в «Рок-Пабі «Стіна», що у неї реальна кров на руках та що вона вербувала членів групування.

На брифінгу було зазначено:

ОСОБА_11 - «Ну относительно чьих-то мечтаний, желаний и преступных позиций - то пускай это остается в тех тупых и дурных головах, которые это заявляют. В Харькове, действительно, как уже было сказано руководителями центральних органов власти - здесь можно оказаться только на Холодной горе в следственном изоляторе. Непосредственно о методах борьбы и противодействия, да, я хочу попросить ОСОБА_10 добавить, поскольку, в принципе, в даной ситуации ведущая Служба безопасности Украины - они в зтой работе крайне зффективно себя показывают.»

ОСОБА_10:

«В Харьковской области действует прежде всего штаб территориальной обороны, который возглавляет губернатор, куда входят все силовики и все заинтересованные прежде всего должностные лица, где мы рассматриваем как ааа...обязанности, эээ... которые лагает (?) закон для действий предвоенных территориях. У нас проводятся встречи с большим количеством эээ... общественных движений, волонтерских движений с их предложениями. Ну есть эээ...рекомендации Генерального штаба, которые вот на такой конференции нет смысла освещать, какие меры проходятся, но такие меры проводятся. Есть специальные заходы, мы уже говорим о выявленных там... мммм... формированиях. Что касается сепаратизма общего числа - я, естественно, был не готов вам сегодня эту статистику дать. Единственное, что скажу: все, что мы выявляли весной, летом... эээ... осенью и задерживали террористические группы, диверсионные и сепаратистов... кто-то уже, естественно, в суде. Очень большое количество, к сожалению, вот к моему личному сожалению (я думаю, общественность тоже, наверное, поддержала бы меня), но мы за то, чтобы тот мирный план президента исполнялся. Мы конечно хотим, чтобы военнопленные, которые в жесточайших условиях содержатся, обменивались, но списки мы получаем со стороны... той стороны. И вот многие, которые реально тут взрывы осуществляли, которые выводили толпы для захвата государственных учреждений - они были обменены и они находятся, то есть они не понесли еще судебное решение, наказание, находятся на территории Росийской Федерации. Но, поверьте мне, они все находятся в розыске, уголовные дела не закрыты по ним, и любое их возвращение либо действие неправомерное в отношении обьектов, жителей Харьковского региона... они так же будут пресекаться...

Какие последние? По стене? Кроме ОСОБА_4, которая была организатором, и это была позиция моя и прокурора области, мы выходили на Генерального прокурора, он нас поддержал и она была в списках, но её вычеркнули. Позиция генерального была тогда... у нее реальная кровь на руках, в отличии, может быть, от других взрывов, и уже в этом году мы задержали ещё одного соучастника этого взрыва стены, который ей поставлял арсенал оружия. Если помните тогда были картинки, когда мы в ее гараже проводили обыск, сколько там было оружия, так вот, мы как раз взяли сейчас пособника, и он точно так же находится под следствием.»

ОСОБА_4 вказувала, що порушено її немайнові права, оскільки заява була зроблена публічною особою, є недостовірною, оскільки на час брифінгу був відсутній обвинувальний вирок суду відносно неї та взагалі не повідомлено про підозру.

Особисті немайнові права ОСОБА_4 були порушені через те, що посадова особа Начальник управління Служби безпеки України в Харківській області

ОСОБА_10 публічно поширив інформацію, яка принижує її честь, гідність та ділову репутацію, своєю заявою про те, що ОСОБА_4 винна у підриві «Рок-пабу «Стіна» та, що у неї є реальна кров на руках, дана інформація стосується конкретно ОСОБА_4, дана інформація є недостовірною, оскільки на момент брифінгу був відсутній вирок суду в якому б було визначено відомості про вчинення злочину, тобто порушено статтю 62 Конституції України, дана заява Начальника управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_10 порушила її особисті немайнові права, її публічно звинуватили в злочині якого вона не вчиняла, принизили її гідність, яка є вищою соціальною цінністю закріпленою Конституцією України.

ОСОБА_4, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, а також такою, що порушує принцип презумпції невинуватості інформацію, яка поширена 18 лютого 2015 року Начальником управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_10 щодо її причетності до вибуху у «Рок-Пабі «Стіна»;

- зобов'язати Управління Служби безпеки України в Харківській області публічно спростувати дану інформацію на брифінгу за участі аналогічних засобів масової інформації;

- зобов'язати службових осіб Управління Служби безпеки України в Харківській області утриматись від поширення інформації в засобах масової інформації про її винуватість у вчинені злочинів до винесення вироку суду в частині інкримінованих правопорушень з метою дотримання принципу презумпції невинуватості особи;

- стягнути з Управління Служби безпеки України в Харківській області у якості відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Управління Служби безпеки України в Харківській області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4 не доведено факту поширення саме відносно неї поширеної інформації.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 відхилено.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційних скарг ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

18 грудня 2017 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 через засоби поштового звʼязку подано до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Київського районного суду міста Харкова від

17 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від

27 листопада 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не було надано належної оцінки та не наведено мотивів неврахування окремих доказів. Зокрема не наведено мотивів визнання оціночними судженнями висловлювань начальника Управління Служби безпеки України

ОСОБА_10 Відхилення доказів того, що під час промови ОСОБА_10, де він зазначив лише ім'я та прізвище позивачки, з посиланням на те, що не можливо встановити, що ОСОБА_4 є саме ОСОБА_4, є необґрунтованим та невмотивованим.

Заява про винуватість ОСОБА_4 була зроблена публічно, публічною особою, хоча на той момент позивачу навіть не було пред'явлено повідомлення про підозру про скоєння даного кримінального правопорушення, не кажучи про відсутність обвинувального вироку суду.

Посадовець допустив дії, які суперечать презумпції невинуватості, закріпленої статтею 62 Конституції України, відповідно до норм якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Матеріал, висловлений на брифінгу, є таким, що містить недостовірну інформацію, принижує честь, гідність та ділову репутацію, а також шкодить інтересам правосудця в контексті права на справедливий судовий розгляд, а тому порушує особисті немайнові права.

13 березня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

15 березня 2018 року справу передано судді-доповідачу.

19 березня 2018 року Управління Служби безпеки України в Харківській області через засоби поштового звʼязку подало до Верховного Суду відзив, в якому просить касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення, рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від

27 листопада 2017 року без змін.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а аргументи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За змістом частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (стаття 299 ЦК України).

Суди попередніх інстанцій встановили, що під час зазначеного позивачем брифінгу посадові особи Харківської обласної державної адміністрації та Служби безпеки України в Харківській області повідомили суспільство про кримінальні злочини, розслідування яких на той час тривало.

Підстав для висновку про порушення прав та інтересів позивача під час вказаного брифінгу у судів попередніх інстанцій не було. А отже не було підстав для захисту честі, гідності і ділової репутації ОСОБА_4

Посилання ОСОБА_4 що відомості, оголошені на брифінгу начальником Служби безпеки України вплинули на кваліфікацію її дій слідчими є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 рокузалишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська