АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Хіль Л.М., Абрамова П.С., при секретарі: Гнатюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Академічний» про зобовязання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року Полтавське обласне комунальне підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду із вищезазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дію. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 02 вересня 2015 року підприємством ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідно до письмового звернення власника квартири були проведені перевірки фактичного стану централізованого опалення квартири. При проведенні перевірки відключення кв.18 від централізованої системи опалення встановлено, що дана квартира відключена від централізованої системи опалення шляхом демонтажу опалювальних приладів від стояків внутрішньобудинкової системи опалення. Транзитні стояки зашиті оздоблювальними матеріалами. Рушникосушарник, який був підключення до системи централізованого опалення - демонтований. Транзитний стояк зашитий оздоблювальними матеріалами. Гаряче водопостачання здійснювалося від газових водонагрівачів. На час перевірки джерело центрального теплопостачання в квартирі відсутнє. Відключення квартири від мережі централізованого опалення проведено самовільно. Дозвільні документи на відключення квартири від централізованої системи опалення відсутні. В звязку з чим, прохали суд зобов'язати гр. ОСОБА_2 відновити централізоване теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2, третя особа: житлово-будівельний кооператив «Академічний» про зобовязання вчинити дію відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що ні позивач, ні інші уповноважені особи не зверталися до відповідача з вимогою про відновлення централізованого теплопостачання, доказів про порушення прав власників будинку сторонами не надано. Крім того, зазначив, що між сторонами узгоджено подальші правовідносини, зокрема укладено договір про теплопостачання місць загального користування та який відповідачем виконується в повному обсязі.

Зданим рішенням суду не погодилося Полтавське обласне комунальне підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохало рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задовольнитиу повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримуючи рішення суду першої інстанції, прохала апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року залишити без змін.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи були присутні представники сторін, інші особи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_4, згідно договору купівлі-продажу від 16.12.2011 року є власником квартири №18 в м. Полтава, по вул. Пушкіна, 9 і є членом ЖБК «Академічний» з моменту придбання квартири, а саме з 16 грудня 2011 року, який є балансоутримувачем житлового будинку.

Правовідносини з приводу надання послуг з централізованого оплаення та централізованого постачання гарячої води між сторонами були врегульовані договором від 29.07.2015 року.

11 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою зафіксувати факт відключення тепла в його квартирі (а.с.5). 02 вересня 2015 року підприємством ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідно до письмового звернення відповідача було проведено перевірки фактичного стану централізованого опалення квартири. Відповідно до акту перевірки від 02.09.2015 року встановлено самовільне відключення квартири від мережі централізованого опалення. В акті зазначено, що сторонами укладено договір на опалення місць загального користування станом на 27.08.2015 року (а.с.6).

Відповідно до укладеного між сторонами договору на опалення місць загального користування позивач позивач взяв на себе зобов'язання надавати відповідачу послуги теплопостачання для опалення місць загального користування, а відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно оплачувати отриманні послуги.

Відповідно до заяви від 08.06.2017р. членів ЖБК «Академічний», власники житлових квартир, що знаходяться за адресою м. Полтава, вул. Пушкіна, 9, підїзд № 2, які є членами житлово - будівельного кооперативу «Академічний», зазначають, що не заперечують проти здійснення ОСОБА_2 відключення житлової квартири, що знаходиться за адресою:м. Полтава, вул. Пушкіна, 9, підїзд № 2 кв.18, від мереж централізованого теплопостачання, та заявляють, що таке відключення жодним чином не порушує їхні права та інтереси.

Балансоутримувачем будинку ЖБК «Академічний» даних про порушення умов експлуатації системи опалення будинку та порушення прав інших споживачів внаслідок дій відповідача не надано. Рішень щодо необхідності зобов'язання ОСОБА_2 відновити централізоване теплопостачання в квартирі №18 до попереднього стану в тому числі в судовому порядку, не приймалося.

З наданих матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 як власник житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, в липні 2015 року звертався із письмовою заявою до виконавчого комітету Полтавської міської ради стосовно відключення від мереж ЦО і ГВП в зазначеній квартирі, при цьому остаточного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП виконавчого комітету Полтавської міської ради не отримував.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Згідно вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Законом України «Про теплопостачання» визначено основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно п.6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку встановленому законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Так, пунктом 24 та 25 цих Правил визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами по справі існували правовідносини за договором про надання послуг з централізованого оплаення та централізованого постачання гарячої води від 29.07.2015 року. ОСОБА_2 свої обовязки за даним договором виконував в повному обсязі та належним чином. 11.08.2015 року відповідач повідомив позивач про відмову від отримання послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та про відключення квартири від центрального опалення. За взаємною згодою сторін зобовязання за договором від 29.07.2015 року припинилися, оскільки 27.08.2015 року сторони уклали новий договір на опалення місць загального користування. Даний договір є чинним на даний час та виконується сторонами.

Крім того актом від 02.09.2015 року позивач підтвердив факт віключення квартири відповідача від централізованого опалення та постачання гарячої води, для проведення подальших розрахунків.

В подальшому відповідач встановив у своїй квартирі автономне опалення, яке було проведено з дотримання технічних вимог і правил передбачених для систем газопостачання, яке діє і на даний час.

З встановлених обставин вбачається, що підставою звернення з позовом позивач зазначав порушення відповідачем наявних між сторонами зобовязань та не можливість виконання в подальшому обовязку щодо надання послуг останньому з централізованого опалення та постачання гарячої води. Інших обґрунтувань і підстав для заявлення позову позивачами не зазначено.

За таких обставин права позивача за наявними між сторонами зобовязаннями були врегульовані сторонами у спосіб, який влаштовував останніх на той час та не суперечив чинному законодавству, а тому для додаткового захисту прав позивача у спосіб вказаний у позові підстави відсутні. Це при тому, що позивачем ставиться питання про відновлення централізованого опалення та постачання гарячої води безпосередньо в квартирі відповідача, а не системи опалення будинку. Доводи апелянта в цій частині відповідно є необгрунтованими та спростовуються зібраними доказами, а тому врахуванню не підлягають.

Пунктом 26 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно п. 25 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Відповідно до вказаного Порядку при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, при позитивному рішенні Комісії, заявнику надається перелік організацій для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи (п.2.5 Порядку).

Після закінчення робіт по відключенню, які проводяться в міжопалювальний період, складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п.2.6 Порядку). Таким чином, централізоване постачання теплової енергії припиняється після затвердження акту про відключення будинку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем порушено встановлений порядок відключення від централізованого теплопостачання в квартирі АДРЕСА_3.

Згідно ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п.п. 1.4.1.-1.4.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи

нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання

приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому

порядку.

З зазначених положень закону вбачається, що субєктами, яким надано право ставити питання щодо приведення проведених відповідачем переобладнань і перепланувань до первинного стану, є балансоутримувач будинку, органи виконавчої влади та місцевого самоврядування, на яких покладено функцію державного нагляду у галузі теплопостачання, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Позивач, як окремий субєкт в сфері державного нагляду в галузі теплопостачання, правом на звернення з подібними вимогами до субєктів даних правовідносин, не наділений.

Як вбачається з матеріалів справи вказані особи, будучи усвідомленими про обставини справи та маючи відповідні можливості, з вимогами про вчинення відповідачем таких дій до останього чи суду не зверталися та не уповноважували позивача на таке звернення. При цьому, колегією суддів, взято до уваги той факт, що така можливість останніми не вичерпана.

З матеріалів справи вбачається, що інші мешканці будинку в якому проживає відповідач не заперечують щодо відключення останнього від системи централізованого опалення, кооператив підстав для звернення до ОСОБА_2 не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності у позивача відповідних повноважень та доказів того, що відключення відповідачем централізованого теплопостачання в квартирі АДРЕСА_3 призвело до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та порушило санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку, підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апелянта та посилання на судову практику з даних питань, не можуть братися за основу при рогляді даної справи, оскільки наведені апелянтом приклади, стосувалися ситуацій з іншими обставинами подій та іншим субєктним складом сторін, а тому висновки суду першої інстанції з якими погоджується колегія суддів, не суперечать правовим позиціям викладеним у вказаних судових рішенням.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: