Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/100/18
Провадження № 2/499/128/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" квітня 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. при секретарі судового засідання Мельнику Р.А. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовує такими обставинами.

16 вересня 1997 року померла мати позивачки ОСОБА_2.

Позивачка спадщину прийняла, про те нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно.

За життя ОСОБА_2 право власності своє не зареєстровала, та в даний час зробити це не можливо, оскільки цивільна правоздатність особи припиняється в момент смерті.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, надав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд враховуючи те , що спадкові відносини виникли , до набрання чинності нового ЦК України і не мали продовжуваного характеру тому, при розгляді справи необхідно керуватись нормами ЦК УРСР 1963 року.

Судом встановлено, що 16 вересня 1997 року померла мати позивачки ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) на землях КСП «Шлях Леніна» розміром 10,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом так як є донькою ОСОБА_2.

Позивачка спадщину прийняла, про те нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно.

За життя ОСОБА_2 право власності своє не зареєстровала, та в даний час зробити це не можливо, оскільки цивільна правоздатність особи припиняється в момент смерті.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15., 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з досліджених судом документів, право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай). Про те у позивачки відсутній даний правовстановлюючий документ, в звязку з його втратою. Однак відповідно до довідки відділу в Іванівському районі головного управління держгеокадастру в Одеській області вбачається, що ОСОБА_2 члену колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна» видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0051636, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 39 від 30 серпня 1996 року розмір земельної частки ( паю) складає 10,9 в умовних кадастрових гектарах.

Оскільки у власність спадкоємця може перейти лише майно, яке належало спадкодавцю на праві власності, у разі смерті власника нерухоме майно, правовстановлюючі документи на яке відсутні, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та спадкоємцям повинно вирішуватися у судовому порядку.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно з ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву ОСОБА_1 до Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Керуючись ст.ст. 548 ЦК УРСР, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., Керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 82, 200,218,206, 223,247 259, 263-265 ЦПК України, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.6 Європейської конвенції з прав людини , суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті 16 вересня 1997 року ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) по КСП «Шлях Леніна» Іванівського району Одеської області, розміром 10,9 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0051636 від 30.08.1996 року, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 39.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_4