АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
номер апеляційного провадження 22-ц/ 796/476/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача: БіличІ.М.

суддів: Шахової О.В, Вербової І.М..

при секретарі: Довгопола А.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 подану через представника ОСОБА_3 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року ухвалене під головуванням судді Коренюк А.М.

у справі № 753/276/17ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегарент» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова ОМ., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., ТОВ «Мегарент», в якому з урахуванням уточнень, просила визнати виконавчі написи нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 26 грудня 2014 року на підставі довідки-рахунку № 633639 придбала автомобіль марки TOYOTA CAMRY , 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, який був знятий з реєстраційного обліку в органах ДАІ. 27 грудня 2014 року зареєструвала вказаний автомобіль в центрі ДАІ та отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Однак 16 вересня 2016 року її автомобіль було зупинено працівниками поліції, автомобіль було затримано та вилучено у неї із поставленням на спеціальний майданчик з підстав перебування його під арештом на підставі постанови державного виконавця. Підставою для відкриття провадження був виконавчий напис нотаріуса від 06 червня 2016 року про звернення стягнення на автомобіль, як предмет застави за борговими зобов'язаннями, які виникли між ТОВ «Мегарент», ОСОБА_5 в сумі 64000 гривень на користь ОСОБА_5.Та згідно виконавчого напису нотаріуса від 16 листопада 2016 року про звернення стягнення на автомобіль як предмет застави за борговими зобов'язаннями, які виникли між ТОВ «Мегарент» та ОСОБА_5 в сумі 260000 гривень на користь ОСОБА_5

Вважала, що вказані виконавчі написи підлягають визнанню таким, що не підлягають виконанню, оскільки не відповідають вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 «Про затвердження переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року, гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегарент» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач в особі представника подала апеляційну скаргу, в якій зазначаючи про незаконність рішення, ухвалення його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обгрунтовуючи свою апеляційну скаргу тим, що рішення суду ухвалено з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, а також неправильною оцінкою наданих доказів і встановлених юридичних фактів. Позивач вказує на те, що вона набула право власності на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 д.н.з НОМЕР_1, у передбаченому законом порядку, що підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи. Проте суд першої інстанції проігнорував даний факт, оскільки зазначив в рішенні про оспорюванність набуття права власності. Також вказує на те, що її майнове право було порушено виконавчими написами нотаріуса про звернення стягнення на належний їй автомобіль, у зв'язку з чим вона звернулася до суду саме з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до положень ст. 16 ЦПК України. Таким чином позивач вважає, що вона обрала вірний спосіб захисту порушеного права та оскільки заборгованість є спірною вважає, що її вимоги є правомірними. На підставі викладеного просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до п. 8 ч.1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці ( відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним, справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення.

Відповідач про день і час розгляду справи та його представник повідомлялися про розгляд справи за адресою визначеною в матеріалах справи. Судові повідомлення повернути за закінченням терміну зберігання.

Третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сазонова О.М. подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Треті особи: - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач ВадимВікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегарент», будучи повідомленими належним чином у встановленому порядку про розгляд справи в судове засідання не з'явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Згідно п.10 ч.3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства зокрема є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність нез'явившихся осіб, в силу вимог ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є стороною у зобов'язальних правовідносинах, з приводу яких здійснено виконавчі написи. Також суд зазначив, що підставою для звернення позивача із вказаним позовом є оспорювання ним права власності на спірний автомобіль, оскільки на придбаний нею автомобіль в подальшому було звернуто стягнення. А тому суд вважав, що позивач невірно обрав спосіб захисту своїх прав.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе виходячи з такого.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ст. 50 Закону № 3425-XII (після змін, унесених Законом України від 01 жовтня 2008 року № 614-VI «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат») не містить такого окремого способу захисту порушеного права. На сьогодні можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена ст. 18 ЦК України (ЦК), ст. 110 ЦПК, главою 14 Закону № 3425-XII, ч. 6 ст. 20 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу» (Закон № 2654-XII), ч. 3 ст. 33 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (Закон № 898-IV), постановою КМУ України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та іншими законодавчими актами. У зв'язку з цим розгляд судом справи за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є правомірним. Крім того, відповідає конституційному положення про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (статті 55, 124 Конституції України).

Колегія суддів вважає, що за таких обставин відмова суду першої інстанції в задоволенні позову з підстав невірно обраного способу захисту порушених прав є помилковим, оскільки позивач в силу ст. 16 ЦК України мала право звернутися до суду за захистом свого права у обраний нею спосіб.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 376 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо підставності позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з тим, що заборгованість є спірною колегія виходить з наступного.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

27.06.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_8 грошову суму в розмірі в розмірі, еквівалентному 136680,96 доларів США що становить 1116000 гривень строком до 27.12.2013 року.

08.07.2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між сторонами укладено договір застави транспортних засобів, предметом якого є, зокрема, автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 д.н.з НОМЕР_1.

26.12.2014 року на підставі довідки-рахунку № 633639 ОСОБА_4 придбала автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, який був знятий з реєстраційного обліку в органах ДАІ, а 27.12.2014 зареєструвала в центрі ДАІ, та отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

06.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на автомобіль марки - TOYOTA CAMRY 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 д.н.з НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 за вимогою ОСОБА_5 в розмірі вартості автомобіля, а саме 64000 гривень.

16.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на автомобіль марки - TOYOTA CAMRY, 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 д.н.з НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 за вимогою ОСОБА_5 в розмірі 260000 гривень.

За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

У статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості або докази, які підтверджують надіслання боржнику ОСОБА_4 письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання та відомості про її отримання.

Матеріали надані приватними нотаріусами не містять у собі необхідного переліку документів які повинні надаватися стягувачем відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса».

Так звертаючись до нотаріуса Сазонової О.М. було надано : договір застави транспортних засобів від 08.07.2013 року; виконавчий напис від 10 березня 2016 року, інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; лист державного нотаріуса про повернення виконавчого документу, а саме виконавчого напису від 10.03.2016 року за № 203 та постанова про повернення, заява ОСОБА_5 про вчинення виконавчого напису шляхом внесення зміни щодо власника майна до виконавчих написів на договорі застави транспортних засобів, довіреність , ксерокопія паспорту представника стягувача ( а.с. 91 -102)

Звернення до приватного нотаріуса Рогач В.В. містили в собі наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису; договір позики № 1 від 27.06.2013 року; інформаційні довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; договір застави транспортних засобів від 08.07.2013 року; запит державного виконавця, постанова про повернення виконавчого документу, довіреність на представництво інтересів стягувача, а також його паспорт ( а.с. 119 -137)

Отже, колегія суддів вважає, що приватними нотаріусами не було відповідно до вищезазначених норм матеріального права перевірено безспірність заборгованості при вчиненні спірних виконавчих написів.

Судом першої інстанції не враховано вищевказаних обставини, які мають істотне значення для даної справи, що призвело до неправильного її вирішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постановлене судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення за правилами ст. 376 ЦПК України

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання компенсації судових витрат колегія суддів виходить з того, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому сплачені позивачем суми судового збору, які підтверджені документально, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, як то передбачено положеннями ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 374, 376, 381- 383, 384, 387 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 подану через представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року, скасувати та ухвалити нове, за яким;

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити, визнати

- виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною , зареєстрований в реєстрі за № 546 від 06.06.2016 року щодо звернення стягнення на автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_1,

- виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу РогачВадимом Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 2090 від 16.11.2016 року щодо звернення стягнення на автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2009 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_1,

такими, що не підлягають виконанню.

Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2) судові витрати: 551, 21 гривни при подачі позовної заяви до суду першої інстанції та 1311, 21 гривни при подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: