Справа № 206/963/18
Провадження № 2/206/522/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

14.04.2006 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народились діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Через несумісність характерів та взаєморозуміння фактичні шлюбні відносини сторін припинені з осені 2014 року. В зв'язку із чим, позивач просила розірвати шлюб.

Позивач надала письмову заяву до канцелярії суду, згідно змісту якої підтримала позовну заяву, просила задовольнити.

Відповідач, також, надав письмову заяву згідно якої не заперечував проти задоволення позову, позов визнав.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

05.03.2018 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Під час розгляду справи судом заслухано пояснення позивача та відповідача, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 13.04.2018 складено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 14.04.2006 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 191, серія НОМЕР_2 (а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народились діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копіями Свідоцтв про народження, виданих Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серія НОМЕР_3 та серія НОМЕР_4 відповідно (а.с. 7- 8). Судом було встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264, ч.1 ст. 141 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 1/78 від 20.02.2018 про сплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 352 грн. 40 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача 352, 40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 61, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 2, 13, 141, 142, 263, 264, 265, п. 15, п. п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення»ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1), РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2), серія НОМЕР_5, зареєстрований 14.04.2006 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 191 - розірвати. Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір, у розмірі 352 грн. 40 коп., згідно квитанції 1/78 від 20.02.2018.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17.04.2018.

Головуючий суддя: К.С. Маштак