Провадження № 2/522/4641/18
10 квітня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі :
головуючого - судді Кравчук Т.С.
при секретарі Крохмаль І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 27 липня 1994 року між ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від імені відповідачки, ОСОБА_2, та ОСОБА_1, на Одеській товарній біржі був укладений договір купівлі-продажу №3931 щодо квартири №76 по пров.Леваневського (стара назва Куйбишева), 9 у м.Одесі.
Відповідно до п.3 договору №3931 від 27 липня 1994 року ОСОБА_2 є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу №3-7155 від 04.09.1991 року, посвідчене Шостою Одеською державною нотаріальною конторою.
Вказаний договір відповідно до вимог, встановлених ст.15 Закону України «Про товарну біржу» було зареєстровано в «Журналі реєстрації біржових правочинів» на Одеській товарній біржі за №3931 від 27 липня 1994 року.
Оскільки, відповідно до статті 15 Закону України "Про товарну біржу", яка на момент укладення таких "біржових угод", дозволяла їх укладати без подальшої нотаріальної реєстрації, угода купівлі-продажу нерухомого майна - нотаріально оформлена не була.
При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди зі всіх істотних умов договору, договір між сторонами було виконано у повному обсязі.
Після укладання зазначеного договору позивачкою було повністю виконано його умови.
Факт передачі покупної ціни від покупця підтверджується п.6 Договору №3931, відповідного до якого продаж здійснений за 15 000 000,00 (пятнадцять мільйонів) карбованців, які отримані продавцем (відповідачкою по справі) до підписання договору.
Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцям екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберігання в біржі.
Зазначений договір 08 серпня 1994 року зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під №791 стор.105 книга 75 пр., у звязку з чим позивачка вважає, що у встановленому законом порядку набула право власності на зазначену квартиру.
На даний час нотаріально посвідчити договір №3931 від 27.07.1994 року позивачка не має можливості, оскільки нотаріальне посвідчення таких договорів на даний час законодавством не передбачено, у звязку із чим звертається до суду.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, представник позивачки надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без фіксації технічними засобами.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, місце проживання якої у встановленому законом порядку не зареєстровано, була викликана до суду через оголошення на сайті Приморського районного суду м.Одеси.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, 27 липня 1994 року між ОСОБА_3Вю, яка діє на підставі довіреності від імені відповідачки, ОСОБА_2, та ОСОБА_1, на Одеській товарній біржі був укладений договір купівлі-продажу №3931 щодо квартири №76 по пров.Леваневського (стара назва Куйбишева), 9 у м.Одесі.
Відповідно до п.3 договору №3931 від 27 липня 1994 року ОСОБА_2 є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу №3-7155 від 04.09.1991 року, посвідчене Шостою Одеською державною нотаріальною конторою.
Вказаний договір відповідно до вимог, встановлених ст.15 Закону України «Про товарну біржу» було зареєстровано в «Журналі реєстрації біржових правочинів» на Одеській товарній біржі за №3931 від 27 липня 1994 року.
Оскільки, відповідно до статті 15 Закону України "Про товарну біржу", яка на момент укладення таких "біржових угод", дозволяла їх укладати без подальшої нотаріальної реєстрації, угода купівлі-продажу нерухомого майна - нотаріально оформлена не була.
При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди зі всіх істотних умов договору, договір між сторонами було виконано у повному обсязі.
Після укладання зазначеного договору позивачкою було повністю виконано його умови.
Факт передачі покупної ціни від покупця підтверджується п.6 Договору №3931, відповідного до якого продаж здійснений за 15 000 000,00 (пятнадцять мільйонів) карбованців, які отримані продавцем (відповідачкою по справі) до підписання договору.
Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцям екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберігання в біржі.
Зазначений договір 08 серпня 1994 року зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під №791 стор 105 книга 75 пр.
На даний час нотаріально посвідчити договір №3931 від 27.07.1994 року позивачка не має можливості, оскільки нотаріальне посвідчення таких договорів на даний час законодавством не передбачено, у звязку із чим позивачка змушена звернутися до суду
Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Відповідно до частини 2 статті 47 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального засвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) передбачено, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Тобто, викладені аналогічні норми щодо підстав визнання договору дійсним в діючому ЦКУкраїни (в редакції 2003 року), та ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення угоди.
Встановлення дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, віднесено до компетенції суду.
При викладених обставинах є всі підстави визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на товарній біржі - дійсним. У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність» від 1991 року, який був чинним станом на 29 жовтня 2002 року, визначено, що громадянин набуває право власності на майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).
Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що позивачкою представлені докази виконання умов договору купівлі-продажу спірної частини квартири, у звязку з чим, угоду необхідно визнати дійсною.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу №3931 від 27.07.1994 року - квартири №76 по провулку Леваневського (стара назва - Куйбишева), 9 у м.Одесі, укладений між ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №1-3872 від 21.07.1994 року від імені ОСОБА_2, та ОСОБА_1, на Одеській товарній біржі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя 10.04.2018