Справа № 639/1964/18
Провадження № 2/639/1205/18
УХВАЛА

19 квітня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: судді Гаврилюк С.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування приміщеннями загального користування, усунення перешкод в розпорядженні майном,

встановив:

ОСОБА_4, який діє на підставі договору-доручення про надання правової допомоги, в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду 18.04.2018 із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб перешкоджати ОСОБА_2 користуватися квартирами №№ 185, 186, 188, 192, 194, 196, 198 за адресою: м. Харків, вул. Тімірязєва, буд. 26-А.

В обґрунтування заяви, представник позивача посилається на те, що ОСОБА_2 перешкоджають у користуванні його майном, а саме квартирами №№ 185, 186, 188, 192, 194, 196, 198 за адресою: м. Харків, вул. Тімірязєва, буд. 26-А відповідач, його родичі та інші знайомі з жовтня 2017 року до сьогодні, не визнають право власності на вказані вище квартири та перешкоджають користуватися майном, а саме шляхом встановлення броньованих дверей на поверсі та фізичного не допуску до місць загального користування, аргументуючи це тим, що вони відносяться до нібито їхніх приміщень загального користування.

Суд, перевіривши матеріали справи та заяву щодо вжиття заходів по забезпеченню позову, вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом другим ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Вказана позиція також викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Проте, по-перше, до заяви не надано жодних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

По-друге, представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб перешкоджати позивачу користуватися вищевказаними квартирами, чим фактично просить вирішити спір по суті, оскільки вказаний вид забезпечення позову є однією з позовних вимог.

Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення необгрунтованої заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпеченню позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування приміщеннями загального користування, усунення перешкод в розпорядженні майном відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя С. М. Гаврилюк