АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» квітня 2018 року м. Херсон

Справа № 766/15980/16-ц

Провадження № 22-ц/791/150/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В. Е. від 24 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_5 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 28 вересня 2010 року між нею та ОСОБА_7 розірвано шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_8, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав відносно сина та стягнуто з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку.

Відповідач аліменти в добровільному порядку не сплачує в результаті чого, відповідно до довідки виданої ДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні заборгованість складає - 24 446,74 грн.

Позивач зазначала, що у зв'язку з тим, що відповідач аліменти на утримання дитини не сплачував, вважає, що має право на стягнення з відповідача на свою користь пені у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

На підставі вище викладеного позивач просила суд стягнути з ОСОБА_7 на свою користь пеню за несплачені аліменти на неповнолітню дитину, в сумі 150 000,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 пеню з суми несплачених аліментів за період з 01 січня 2010 року по травень 2016 року в розмірі 7 285,22 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 1 500,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та зазначаючи, що судом першої інстанції неправильно проведено розрахунок пені, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України.

Сторони належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому справа розглядається в порядку ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, тому він зобов'язаний сплатити пеню за неналежне виконання зобов'язання, яка нараховується у відсотках на суму заборгованості за кожен місяць.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 11 серпня 2015 року серії НОМЕР_1, батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 /а. с. 5/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 151255, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розірвано 28 вересня 2010 року /а. с. 10/.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 липня 2015 року ОСОБА_7, позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 7 - 9/.

Відповідно до виконавчого листа № 2-2973/09, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 15 квітня 2010 року на підставі рішення суду від 24 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, з ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_9 на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а. с. 11 - 12/.

Згідно довідки розрахунку № 16 від 01 серпня 2016 року, виданої старшим державним виконавцем Комсомольського РВДВС у м. Херсоні Довбня Н. П., борг по аліментам ОСОБА_7, згідно виконавчого листа № 2-2973/09 виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська на утримання сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 серпня 2016 року становить 24 446,74 грн /а. с. 13/.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність , якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив всі обставини справи, правильно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах та дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач допустив прострочення щодо сплати аліментів, тому позивач має право на стягнення пені, правильно обрахував розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача за прострочення сплати аліментів у визначений судом період, виходячи з вимог ст. 196 СК України, постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року в справі № 6-94цс15.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що вона має право на стягнення з відповідача на свою користь пені у розмірі 1 % від всієї суми несплачених аліментів за кожен день прострочення і суд першої інстанції допустив помилку в розрахунку пені, підлягають відхиленню оскільки вони сформовані на підставі неправильного розуміння змісту положень ст. 196 СК України та правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року в справі № 6-94цс15.

Враховуючи вище зазначене, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, не містять нових фактів чи засобів доказування, зводяться до переоцінки обставин, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, висновки суду не спростовують і підлягають відхиленню. Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 13 квітня 2018 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 13 квітня 2018 року Постанова набрала законної сили 12 квітня 2018 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька