Дата документу 22.03.2018
Справа № 334/8684/17
Провадження № 2/334/1802/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Матвієнко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У грудня 2017 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним.

Крім того, відповідач не виконує обов'язки по піклуванню та утриманню своєї малолітньої дитини. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує. В зв'язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку.

В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 23.10.2010р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 1143. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, суд вважає що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2.

Судом встановлено, що відповідач не виконує обов'язки по піклуванню та утриманню своєї малолітньої дитини у повному обсязі. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.1991 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Підтвердження викладених у позові обставин, їх доведеність та обґрунтованість, дозволяють суду задовольнити вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 640,00 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5., ІПННОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1), зареєстрований 23 жовтня 2010р., Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 1143.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5., ІПННОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2), аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5., ІПННОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави - судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.