Справа № 159/240/18
Провадження № 2/159/345/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Восковської О.А.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

з участю :

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23.12.2015року. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4, 13.05.2016 року. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, їх переконання щодо спільного життя не співпадають. Відповідач ОСОБА_2 не поважає її інтересів, не рахується з її думкою. Крім цього, він створює неможливі умови для проживання в сімї, часто по три-чотири дні не зявляється додому. Зловживає спиртними напоями, дебоширить, такими своїми діями лякає позивачку та дитину. В звязку з такими напруженими відносинами позивачка та відповідач близько місяця проживають окремо. Позивачка ОСОБА_3 вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулась з позовом до суду та просить шлюб розірвати.

У судове засідання позивачка ОСОБА_3 не зявилась, попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, та категорично заперечує проти його задоволення.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №104432 від 23.12.2015 року убачається, що ОСОБА_3 23.12.2015 року вступила в юридичний шлюб з ОСОБА_2, який зареєстровано відділом ДРАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ у Волинській області, актовий запис №633.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії І-ЕГ №236644 від 18.05.2016 року).

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією Україниохорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зважаючи на те, що на протязі певного періоду часу сторони не підтримують шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, відносини, які склалися між сторонами, свідчать про повний розпад сім'ї, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, а також враховуючи категоричне заперечення одним із подружжя на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_3 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.12-13, 19, 81, 141, 206, 258, 259, 264, 265ЦПК України, на підставі ст.ст.24,110, 112 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 23.12.2015року відділом ДРАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ у Волинській області, актовий запис №633.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Загурська».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча:ОСОБА_5