Справа № 452/470/18
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Пташинського І.А.,

при секретарі Терлецькій І.В.

з участю представника заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Співак Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі, Львівської області цивільну справу за ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця Самбірського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із вказаною скаргою, в якій просив зобов'язати державного виконавця Самбірського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській областівинести постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду, ОСОБА_2 за межі України та направити постанову до Державної прикордонної служби України для виконання.

В обґрунтування скарги покликається на те, що ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2013 року задоволено подання старшого державного виконавця відділу ДВС Симбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до сплати ним заборгованості по пяти виконавчих листах.

9 січня 2015 року в пункті пропуску через державний кордон України Краківець від посадових осіб прикордонної служби заявник дізнався, що не зможе перетнути кордон, так як діє заборона про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Після звернення в ДВС Самбірського міськрайонного управління юстиції, державним виконавцем заявнику було розяснено, що для того щоб було скасовано щодо нього тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон потрібно сплатити заборгованість лише по одному із виконавчих листів. Після проведення оплати ОСОБА_2 дізнався, що потрібно провести ще декілька оплат по інших виконавчих листах. Ці оплати він також здійснив.

У січні 2018 року від державного виконавця дізнався, що дане обмеження не скасовано, так як заявником не сплачено заборгованість по виконавчому листі №2-н-149 від 21.12.2010 року в корись Львівської обласної дирекції ВАТ "РайффайзенБанк Аваль" коштів в сумі 33371 гривень 02 коп.

12 лютого 2018 року ОСОБА_2 надано копії постанов державного виконавця про повернення виконавчих документів стягувачам та повідомлено, що на даний час не винесено постанови про скасування тимчасового обмеження у праві мого виїзду з України.

20.01.2018року ОСОБА_2отримав у Самбірському міськрайонному суді копію ухвали суду від 26.06.2013 року.

Оскільки, станом на 22 лютого 2018року заявником сплачено заборгованість по 4 виконавчих листах, а постановою від 29.12.2014р. ВП №44175662 старшого державного виконавця Співака Р.Б. скасовано інші заходи примусового характеру виконання рішення; повторно не предявлено виконавчий документ до виконання, вважає, що державним виконавцем ДВС Самбірського міськрайонного управління юстиції безпідставно не виноситься постанова про скасування тимчасового обмеження у праві ОСОБА_2 виїзду за межі України, що має негативні наслідки для його приватних справ.

В судовому засіданні представник заявника, ОСОБА_1., скаргу підтримав повністю, просив задовольнити.

Старший державний виконавець Співак Р.Б. в судовому засіданні скаргу не визнав та пояснив, що бездіяльності з його боку не було, він діяв в межах своїх повноважень та у відповідності з чинним законодавством. В задоволенні скарги просив відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2013 року задоволено подання старшого державного виконавця відділу ДВС Симбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до сплати ним заборгованості по виконавчих листах:

- №2-н-149, виданому Симбірським міськрайонним судом Львівської області 21.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 в корись Львівської обласної дирекції ВАТ «Райффайзенбанк Аваль» коштів на суму 33 371 грн. 02 коп.;

- №2-1096/2011, виданому Самбірським міськрайонним судом Львівської області 25.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 в корись кредитної спілки «Львівська» коштів на суму 7584 грн. 40 коп.;

- №2а-7168/2012, виданому Львівським окружним адміністративним судом 22.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 в корись Управління Пенсійного фонду України в м.Самборі та Самбірському районі Львівської області коштів на суму 4 010 грн. 30 коп.;

- №2-н-253, виданому Самбірським міськрайонним судом Львівської області 08.12.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок» коштів на суму 520 грн. 14 коп.;

- №2-1090/2011, виданому Самбірським міськрайонним судом Львівської області 22.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь кредитної спілки «Львівська» коштів на суму 20 118 грн. 39 коп.

Як встановлено судом, постановами старшого державного виконавця Співака Р.Б. від 29.12.2014 р. (ВП №44175662), від 25.12.2014 р. (ВП №45396571), від 29.04.2014 р. (ВП №41757573), від 29.04.2014 р. (ВП №36194635), від 26.06.2014 р. (ВП №36467910) повернуто стягувачам виконавчі листи відповідно: №2-н-149; №2-н-253;2а-7168/12/1370; №2-1090/2011, №2-1096/2011; припинено чинність арешту боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Розяснено, що виконавчідокументи можуть бути повторно предявлені для виконання у визначений строк.

Зазначені дії старшим державним виконавцем вчинено на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (N 606-XIV).

Згідно п.2 ч.1 ст.47Закону України «Про виконавче провадження» (N 606-XIV, в редакції чинній станом на момент вчинення виконавчих дій), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавчепровадження, за яким виконання не здійснювалося або здійсненочастково, повертається стягувачу у разі, якщо:у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернутостягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цьогоЗакону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (N 606-XIV, в редакції чинній станом на момент вчинення виконавчих дій),у разі закінчення виконавчого провадження (крімнаправлення виконавчого документа за належністю іншому органудержавної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомленняпро визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційноїпроцедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду,винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжнихзаходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу(посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцемзаходи примусового виконання рішення, а також провадяться іншідії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крімвипадків, передбачених цим Законом.У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцемнакладено арешт на майно боржника, у постанові про закінченнявиконавчого провадження або повернення виконавчого документа досуду або іншого органу (посадовій особі), який його видав,державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного намайно боржника.

Відповідно до п.5 р.ХІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. №512/5 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802) (станом на січень 2018 р. момент звернення заявника до державного виконавця):

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першоїстатті 38 Закону;

закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежів.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначили, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України закономпокладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державноговиконавця. У разі врегулювання боргових зобов'язань державний виконавецьвиносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у правівиїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судовогорішення про встановлення тимчасового обмеження управі виїзду з України.

Приписом ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини, а також те, що заявником та його представником не доведені обставини, які б вказували на повне врегулювання ОСОБА_2 боргових зобовязань, у звязку з чим Самбірським міськрайонним судом Львівської області і виносилась ухвала від 26 червня 2013 р. про тимчасове обмеженняІванчука С.Б. у праві виїзду за межі України, суд вважає, що старший державний виконавець Самбірського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області, який не виніс постанови про скасування тимчасового обмеження у правівиїзду особи з України щодо ОСОБА_2, діяв в межах наданих йому повноважень та дотримався вимогч.1 та ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (N 606-XIV, в редакції чинній станом на момент вчинення виконавчих дій), п.5 р.ХІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» (станом на січень 2018 р. момент звернення заявника до державного виконавця), і право заявника ним порушено не було, а тому скарга є безпідставною і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2, на бездіяльність держаного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Повний текст ухвали складено 13 квітня 2018 року.

Суддя