Справа № 428/3216/18
Провадження №2/428/507/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Макаренко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачам на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є колишнім власником квартири та до теперішнього часу залишилася зареєстрованою в належній позивачам квартирі. Відповідач добровільно, самостійно знятися з реєстраційного обліку за вищенаведеною адресою не бажає, оскільки вона зараз живе у м. Старий Оскол Белгородської області та не може приїхати до м. Сєвєродонецька, у зв'язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду.

Учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися. Позивачі надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії ННА № 604264, посвідченого 21.03.2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Кутовою К.О., зареєстрованим в реєстрі за № 869 та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117890253, № 117890751 від 21.03.2018 року.

У відповідності до копії домової книги для реєстрації громадян, які мешкають у квартирі АДРЕСА_2, за вказаною адресою зареєстрована: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 21611 від 20.03.2018 року, виданої Відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії паспорту громадянина Російської Федерації серії 38 16 112421, виданого 14.01.2017 року, МП УФМС Росії по Курській області в Горшеченському р-ні, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.0.12017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

З огляду на викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, те що відповідач є колишнім власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та згідно п. 7 договору купівлі-продажу квартири від 21.03.2017 року, відповідач зобов'язувалася знятися з реєстраційного обліку до 23.03.2018 року, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Понесення позивачем ОСОБА_1 судових витрат підтверджується квитанцією № 1 від 21.03.2018 року про сплату судового збору в сумі 704,80 грн.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття судового рішення апеляційним судом.

Суддя Т.С.Журавель