Справа № 766/3676/18
УХВАЛА

10 квітня 2018 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний у м. Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стан Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про оспорювання батьківства і виключення з актового запису про народження даних про батька дитини, в якому просить виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 618 від 18 серпня 2009 року, складеного відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона про народження ОСОБА_3.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2018 року відкрито провадження у справі.

Через канцелярію суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов, шляхом заборони Корабельному районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі Корабельному РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області) здійснювати перерахування коштів на користь відповідача ОСОБА_2 в сумі 63960,47 грн. В обґрунтування зазначив, що на примусовому виконанні Корабельного РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області перебуває виконавче провадження № 19234379 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 Після предявлення позову до суду відповідач звернулась із заявою до виконавчої служби про заборону виїзду за межі України ОСОБА_1, з метою недопущення вказаного обмеження ним було сплачено на депозитний рахунок виконавчої служби грошові кошти в розмірі 63 960,47 грн. Оскільки існує загроза, що ОСОБА_2 буде проведено реалізацію грошових коштів, що в подальшому у разі задоволення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим повернення вказаних коштів позивачу.

Ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позов.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву, застосувавши забезпечення позову у вигляді заборони Корабельному РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області здійснювати перерахування коштів на користь відповідача ОСОБА_2 в сумі 63960,47 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Корабельному районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в рамках виконавчого провадження № 19234379 здійснювати перерахування грошових коштів на користь ОСОБА_2 в сумі 63960,47 грн., які було перераховано ОСОБА_1 на депозитний рахунок відповідно до квитанції від 02.04.2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч. 10 ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко