БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/246/18
Провадження № 2/497/272/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2018 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, яким просять визнати за ними право власності за кожним в рівних частинах по 1 / 5 частці житлового будинку загальною площею 96,8кв.м. та житловою - 48,1кв.м. з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належить їм як членам колгоспного двору, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього права - з-за відсутності відповідного правовстановлюючого документу, тому вони змушені звернутися з цим питанням до суду за захистом своїх прав.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, у своїй заяві просили задовольнити їхні позовні вимоги та розглянути справу за їхньою відсутністю.

Представники відповідачів - Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області та Болградської районної державної адміністрації Одеської області - надіслали суду заяви про те, що вони копії позовної заяви отримали, вимоги позивача визнають, просять розглянути справу без участі їхнього представника.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3; кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 5 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 24.01.2018 №255 ( а.с.9);

- з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована по АДРЕСА_1, замовником є ОСОБА_1 (а.с.14-16);

- з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 39209199 від 16.09.2018 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації його права власності на його частку домоволодіння у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с. 11);

- з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 39208850 від 16.09.2018 року вбачається, що позивачу ОСОБА_2 відмовлено у реєстрації її права власності на її частину домоволодіння у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с. 12);

- з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 39209692 від 16.09.2018 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації його права власності на його частку домоволодіння у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с. 13);

- згідно звіту оціночної вартість спірного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, станом на 30.01.2018 року, з урахуванням ПДВ- становить 13552грн. ( а.с.17 -27);

- відповідно до заяви виконкому Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, відповідач вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2ст.123) ЦК України в редакції 1963 року).

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, за результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачам, що є власниками кожен по 1 / 5 часині житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_1, не можуть зареєструвати своє право на свої частки цього нерухомого майна у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, внаслідок чого порушуються їхні права як власників.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується вищезазначеними доказами, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені у судовому засіданні.

Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328, 392,1216-1218,1220-1223,1225,1233-1236,1268,1270,1296 ЦК України,ст.ст.1,2,12,13,76-84,89,95,247ч.2,258-259,263-266,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, - як за членом колгоспного двору, право власності на 1 / 5 частину житлового будинку загальною площею 96,8кв.м., житловою - 48,1кв.м., допоміжною - 48,7кв.м, з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 , - як за членом колгоспного двору, право власності на 1 / 5 частину житлового будинку загальною площею 96,8кв.м., житловою - 48,1кв.м., допоміжною - 48,7кв.м, з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, - як за членом колгоспного двору, право власності на 1 / 5 частину житлового будинку загальною площею 96,8кв.м., житловою - 48,1кв.м., допоміжною - 48,7кв.м, з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки) - повністю або частково шляхом подання Апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання повного тексту рішення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.В.Кравцова