Справа № 242/5535/17
Провадження № 2/242/479/18

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
12 квітня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Переясловської Ю.А., при секретарі судового засідання Островерховому Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ПАТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що 17.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами.
Відповідно до договору відступлення прав вимоги та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій та нарахованих штрафних санкцій.
Зазначає, що 15.10.2007 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір про надання фінансового споживчого кредиту № 89.
Вказує, що згідно з умовами вказаного кредитного договору, банк зобовязується надати відповідачеві (позичальникові) кредит у сумі 150 000, 00 дол. США, а відповідач зобовязується в повернути кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та умовах, що передбачені кредитним договором.
Крім того, зазначає, що банк (кредитор) свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу 1 кредит у сумі 150 000,00 дол. США.
У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідч 1 неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 17.10.2017 pоку має прострочену заборгованість: за кредитом в розмірі 38 238, 62 дол. США, по відсотках в розмірі 11 851, 38 дол. США.
Крім того, позивач посилається на те, що на забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору, був укладений договір поруки № 5/10 від 22.03.2010 року з ОСОБА_2, відповідно до умов якого остання поручається за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами та у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобовязань за кредитним договором поручитель разом з відповідачем солідарно відповідає перед позивачем у повному обсязі зобовязань, передбачених кредитним договором. У звязку з невиконанням боржником свого обовязку по сплаті кредиту, у кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок поручителя.
З посиланням на викладене, просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 50 090, 00 дол. США., яка складається з заборгованості за кредитом: 38 238, 62 дол. США, по відсотках 11 851, 38 дол. США, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 19 897, 42 грн.
До судового засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечив.
Відповідачі у дане судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином шляхом, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового споживчого кредиту № 89, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 150 000, 00 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 757 500, 00 грн., зі сплатою 12,5 % річних та з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 10 жовтня 2017 року. За умовами договору погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку, який є невідємною частиною цього договору.
У забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором про надання фінансового споживчого кредиту між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 5/10 від 22.03.2010 року, згідно з умовами якого ОСОБА_2 (поручитель) зобовязалася відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за договором про надання фінансового споживчого кредиту № 89 від 15.10.2007 року, позичальник та поручитель є солідарними боржниками перед кредитором.
Відповідно до договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») відступило ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за договором про надання фінансового споживчого кредиту № 89 від 15.10.2007 року, що на підставі п. п. 4.1., 4.2., 4.3. договору відступлення прав вимоги, підтверджується договором відступлення права вимоги та витягом з додатку № 1 до вказаного договору.
Підстави заміни кредитора у зобовязанні встановлені ст. 512 ЦК України, згідно з якою кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); кредитор у зобовязанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом; кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги являє собою договірну передачу зобовязальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. При цьому, законом передбачена можливість передачі права вимоги кредитора в рамках цивільно-правових договорів, а також використання майнових прав як забезпечення виконання зобовязань. Відповідно до приписів ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивачу предявлено вимогу про стягнення заборгованості станом на 17.10.2017 року в розмірі 50 090, 00 дол. США., з яких: за кредитом 38 238, 62 дол. США, по відсотках 11 851, 38 дол. США.
Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.
Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Статтею 629 ЦПК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Статтею 1048 ЦК України регламентовано право позикодавця на одержання від позичальника, якщо інше не встановлено договором або законом, процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За приписами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути солідарно на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором про надання фінансового споживчого кредиту № 89 від 15.10.2007 року в розмірі 50 090, 00 дол. США.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати в частині сплаченого позивачем судового збору в розмірі 19 897, 42 грн. слід розділити між відповідачами відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 553, 554, 610, 612, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя