Справа № 642/401/18
Провадження № 2/642/645/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

04 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участю секретаря Радько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що з 10.08.1996 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 16.06.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі приблизно 400 грн, однак вказаної суми не вистачає на утримання їх спільної доньки. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував.

Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно свідоцтва про шлюб від 10.08.1996 року, між сторонами було укладено шлюб.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, 21.08.2000 р.н, в свідоцтві про народження в графі батьки вказані: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

У ст. 180 СК України відтворюється положення, що містяться в ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Неповнолітні діти не здатні самі добувати коштів до існування, не можуть як правило утримувати себе самі, тоді як на харчування, одяг, лікування та на інші нестатки необхідні кошти.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до Постанови ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 N 3 та ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" розмір аліментів, що стягується з особи, у сукупності не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, та те що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 10,11,57-60,88, 169,209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, СК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , 21.08.2000 р.н, в розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами які брали участь у справі але не були присутні при його оголошенні в той самий строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий: