Справа № 229/474/18
Провадження №2/229/285/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 15 вересня 2012року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народилася, 04 квітня 2013року, донька ОСОБА_3. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки, хоча має таку можливість, так як працює водієм маршрутного таксі у м.Дружківці. Інших стягнень по виконавчим листам з відповідача не провадиться .

Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, в розмірі 2000грн щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Ангеліни

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Додатково пояснила, що дитина за станом здоров"я на обліку у лікарів з хронічними захворюваннями не перебуває. Дитина хворіє на простудні захворювання. Донька відвідує танцювальну секцію, що потребує додаткових витрат.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки, але просить визначити їх розмір у частці від заробітку. Його заробітна плата складає мінімальний розмір, а тому сплата аліментів в сумі 2000грн поставить його в скрутне матеріальне становище.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленністю між ними.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, 04 квітня 2013року народження . Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. (а.с.7, 19).

Батько ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, що визнається сторонами у справі.

В судовому засіданні встановлено, що домовленості між батьками по утриманню дитини не досягнуто.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя , суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.

Статтею 181 Сімейного Кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ст.184 Сімейного Кодексу України також передбачає, що суд за заявою одержувача аліментів визначає аліменти у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ч.5 ст.183 Сімейного Кодексу України той з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, діюче законодавство надає саме позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, крім випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Позивач просить визначити аліменти на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі, що є його правом, тому така вимога є правомірною.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивач працює, її середня заробітна плата на місяць складає близько 8900грн (а.с.18).

Відповідач також працює, його заробітна плата складає мінімальний розмір заробітної плати , яким є 3723грн. (а.с.21).

Наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує 10кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, в судовому засіданні не встановлена

Оскільки відповідач працює, має постійний щомісячний дохід у розмірі 3723грн., інших утриманців не має, суд вважає, що з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, слід стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно.

Визначений судом розмір аліментів, на думку суду, в даному випадку є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не перевищує встановленого ч. 3 ст. 70 Закону України від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження» максимально можливого розміру відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Як пояснила позивач в судовому засіданні, визначаючи розмір аліментів у 2000грн, вона керувалася тим, що вона спілкувалася з відповідачем перед зверненням до суду і він погодився сплачувати аліменти в розмірі 2000грн.

Відповідач пояснив, що він погодився сплачувати таку суму аліментів при наявності в нього матеріальної можливості. На сьогодні він такої можливості не має.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти у визначеному у позові розмірі.

Дійсно, відповідно до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує як стан здоров'я дитини так і матеріальне становище платника аліментів.

Враховуючи, що середньомісячний доход відповідача складає 3723гривень, стягнення аліментів у розмірі 2000 гривень щомісячно призведе до порушення його прав в частині максимально можливого розміру відрахувань із заробітної плати, передбаченого ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 185 Сімейного Кодексу України, передбачає обов'язок того з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово,періодично або постійно.

Такі позовні вимоги заявлені не були.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2,4,5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 431 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , який народився 10 серпня 1981року у м.Дружківка, Донецької області, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 ,27 травня 1989року народження, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 04 квітня 2013року народження, у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн, починаючи з 12 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн 80коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 11 квітня 2018року.

Суддя: Т.Л. Панова

Повний текст рішення складений 13 квітня 2018року.

Суддя: Т.Л. Панова