Справа № 308/6915/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

за участі секретаря Терпай С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2016 року шлюб із відповідачем розірвано, спільну дитину залишено проживати з нею. Дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку регулярно не виконує свого батьківського обовязку щодо утримання дитини. Оскільки, відповідач є працездатним, його заробітна плата становить близько 20 000,00 грн., а відтак він має змогу забезпечувати свою дитину. Тим паче, що дитина росте і витрати на неї збільшуються.

У судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав. Разом з тим, зазначила про можливість стягнення з відповідача аліментів у меншому розмірі, а саме 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Відповідач у судове засідання не зявився, однак доручив представляти свої інтереси ОСОБА_2, який у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Просив суд взяти до уваги, що його довіритель вдруге одружився та має від даного шлюбу дитину ОСОБА_6, 07.12.2017 року. Окрім того, хоча ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, його заробітна плата становить 3200,00 грн. на місяць. Посилання позивача на дохід в розмірі 20 000,00 грн. є припущенням та не доведений відповідними доказами. Відповідач не відмовляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо своєї малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не в розмірі, про який просить позивач.

З письмових заперечень відповідача проти позову випливає, що ОСОБА_4 працює водієм вантажного автомобіля в ТОВ «РІД-СЕРВІС» з 04.05.2016 року, його заробітна плата становить 3200,00 грн. на місяць. Після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач уклав шлюб з гр. ОСОБА_7 Окрім того, випливає, що відповідач протягом трьох місяців перераховував кошти на утримання дитини на розрахунковий рахунок позивача, на підтвердження чого надає відповідні квитанції. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову та прийняти законне та обґрунтоване рішення у частині визначення розміру аліментів, оскільки від свого батьківського обовязку щодо утримання дитини не відмовляється та готовий сплачувати аліменти.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2016 року у справі № 308/13882/15-ц, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4, зареєстрований 14.02.2009 року виконкомом Дубрівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 05 розірвано. Малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ухвалено залишити проживати з позивачем ОСОБА_8.

Згідно з Свідоцтвом про народження Серія 1-ФМ № 143213, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 03.07.2009 року, ОСОБА_5 народилася 23.06.2009 р., про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 786. Батьком значиться ОСОБА_4, матірю ОСОБА_8.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом також встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 07.10.2017 року, після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Дацюк». Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія І-ФМ №164965, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Відповідач ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_7 23.05.2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія І-ФМ №157014, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. У шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія І-ФМ № 405161, виданим Виконавчим комітетом Дубрівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Відповідач ОСОБА_4 працездатним, працює водієм вантажного автомобіля у Товаристві з обмеженою відповідальністю «РІД-СЕРВІС» з 04.05.2016 року. Його заробітна плата за період березень-серпень 2017 року склала 19 200,00 грн. згідно Довідки про доходи № 15.

Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_10, сума виплачених йому доходів за 1-й та 2-й квартали 2017 року складає 19 200,00 грн.

В той же час, зазначене не доводить, що відповідач зайнятий повний робочий день та те, що не отримує інших доходів.

Доказів того, що відповідач за станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, суду надано не було.

Судом також встановлено, що малолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом матірю ОСОБА_8, перебуває на її утриманні.

Посилання відповідача на те, що він протягом трьох місяців перераховував кошти на утримання дитини на розрахунковий рахунок позивача, не свідчить про регулярне виконання ним обовязку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Чинним законодавством забезпечено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, шляхом визначення порядку стягнення аліментів з того з батьків, з яким дитина не проживає.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум у 2018 році для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Матеріалами справи доведено, що відповідач працює, має постійний дохід,

З огляду на те, що відповідач офіційно працює, має стабільний щомісячний дохід, з урахуванням права дитини на достатній рівень життя, а також той факт, що за відомостями Головного управління статистики у Закарпатській області, які є загальновідомими, середня заробітна плата в Закарпатській області станом на лютий 2018 року становить - 7104,00 грн., суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду з 19 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду.

На підставі ст. ст. 141, 150, 180-182, 184, 191 Сімейно кодексу України, керуючись ст. ст. 13, 76, 89, 141, 259, 264, 265, 273, 352-353, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7; РНОКПП - 2) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду з 19 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 02.04.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_11