Ухвала

02 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 568/494/16-ц

провадження № 61-14297ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Радилівського районного суду Рівненської області від 07 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 31 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного територіального правління юстиції у Рівненській області, Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, законних представників неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», служба у справах дітей Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області, про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, застосування правових наслідків недійсності правочину, виселення та стягнення з державного бюджету України спричиненої матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла скарга Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) на рішення Радилівського районного суду Рівненської області від 07 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 31 січня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документу, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.

Заявником до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, посилаючись на статтю 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв'язку з із цим обставини, зазначені вище, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Заявнику слід сплатити суму судового збору у розмірі 3 000,00 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Радилівського районного суду Рівненської області від 07 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 31 січня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 травня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська