Справа № 126/2087/17
Провадження № 22-ц/772/707/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 рокуСправа № 126/2087/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Марчук В.С., Берегового О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., скаржника, позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до Устянської сільської ради Бершадського

району Вінницької області, Комунального підприємства «Бершадське

районне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності

на самочинне будівництво,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року, ухвалене у м. Бер-шадь Вінницької області за головування судді Гуцола В.І.,

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся у Бершадський районний суд Вінницької області з позовом до Устянської сільської ради Бершадського райо-ну Вінницької області про визнання права власності на самочинне будівництво. Позов мотивований тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будин-ку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 07 квітня 2009 року НОМЕР_1. Окрім того, згідно державного акту на право власності на земельну ді-лянку від 07 квітня 2009 року НОМЕР_2 він є власником земельної ді-лянки площею 0,3843 га з цільовим призначенням для ведення особистого се-лянського господарства. При проведенні Комунальним підприємством «Бер-шадське районне бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційних робіт по житловому будинку АДРЕСА_1 встановлено, що за вказаною адресою знаходяться житло-вий будинок «А», загальною площею 22,5 кв. м., Ж - жомова яма, К - колодязь. Однак житловий будинок та жомова яма є самочинним будівництвом. Будучи інвалідом другої групи, отримати субсидію чи розпорядитися житловим будин-ком позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів на бу-динок та господарські споруди. Будівельні роботи проведені з дотриманням бу-дівельних норм, про що свідчить технічний висновок про обстеження техніч-ного стану житлового будинку по АДРЕСА_1, згідно з яким житловий будинок придатний до по-дальшого використання за своїм прямим цільовим призначенням, стан будівлі задовільний. За таких обставин ОСОБА_3 просив визнати за ним право влас-ності на цілий житловий будинок «А», загальною площею 22,5 кв. м, житловою площею 10,4 кв. м, Ж - жомову яму, К - колодязь, які розташовані по АДРЕСА_1 ( а. с. 1-2 ).

27 вересня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від позовної вимоги щодо визнання за ним права власності на криницю садиби (а.с.37).

У подальшому заявою від 08 грудня 2017 року позивач уточнив та доповнив свої позовні вимоги, просив зобов'язати відповідачів учинити дії щодо визнан-ня за ним права власності на житловий будинок та земельні ділянки, зобов'яза-ти КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» припинити дії, що порушують його право власності шляхом видачі технічного паспорта, а також стягнути з відповідачів моральну шкоду у сумі 5000,00 гривень ( а. с. 48-52 ).

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 25 січня 2018 року на задоволення уточненої позовної заяви ОСОБА_3 до участі у справі в якості співвідповідача залучене Комунальне підприємство «Бершадсь-ке районне бюро технічної інвентаризації» ( далі - КП «Бершадське РБТІ» ( а. с. 67 )).

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до Устянської сільської ради Бершадського райо-ну Вінницької області, КП «Бершадське РБТІ» про визнання права власності, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди в частині вимог до Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, КП «Бер-шадське РБТІ» про визнання права власності на земельні ділянки, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди на підставі заяви ОСОБА_3, по-даної в судовому засіданні 26 січня 2018 року до початку розгляду справи по суті, залишений без розгляду ( а. с. 75, 79 ).

Дана ухвала суду першої інстанції в установленому порядку не оскаржуєть-ся.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року прийнято визнання позову відповідачем Устянською сільською ра-дою Бершадського району Вінницької області, позов ОСОБА_3 задоволений, визнано за ним право приватної власності на цілий житловий будинок «А», за-гальною площею 22,5 кв.м., житловою площею 10,4 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 ( а. с. 80-81 ).

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, позивач ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення ска-сувати, постановити нове рішення по суті позовних вимог за наявними в матері-алах справи документами, залишити судове рішення в частині визнання права власності на будинок без змін. Скаржник вважає оскаржуване рішення суду не-повним, необґрунтованим, незаконним, ухваленим з порушенням норм матері-ального та процесуального права. Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, скаржник зазначає, що суд безпідставно не розглянув його вимоги, викладені в уточненнях та доповненнях до позовної заяви щодо зобов'язання вчинити дії з видачі йому технічного паспорта, відшкодування моральної шкоди та стягнення понесених судових витрат.

Відповідач Устянська сільська рада Бершадського району Вінницької обла-сті ухвалене судом рішення в апеляційному порядку не оскаржує.

21 березня 2018 року до апеляційного суду надійшов відзив Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області на апеляційну скаргу, де вона просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3, а рі-шення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року скасувати через невідповідність вимогам чинного законодавства. Відповідач за-значає, що Устянська сільська рада Бершадського району Вінницької області є неналежним відповідачем, адже після отримання державного акту на право власності на земельну ділянку дозвіл на будівництво надає відповідна інспек-ція, а після отримання дозволу на будівництво відповідним архітектурним бюро виготовляється технічна документація. Тобто відповідачами у даній справі ма-ють бути інші особи.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здій-снюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, позивача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній дока-зи в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного су-дового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є законним та обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, у якій просив позивач, суд першої інстанції врахував визнання відповідачем позову, про що значиться у листі суду сільського голови ОСОБА_5 від 14 серпня 2017 року № 01-21/126 ( а. с. 25 ), те, що таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, керуючись нормами статті 376 ЦК України, суд дійшов вис-новку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Судом встановлено та ніким не оспорюється, що ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 07 квітня 2009 року НОМЕР_1, виданого на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Устянсь-кої сільської ради від 17 жовтня 2008 року, зареєстрованого у реєстровій книзі за № 32, є власником земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будин-ку, господарських будівель та споруд. Згідно державного акту на право власно-сті на земельну ділянку від 07 квітня 2009 року НОМЕР_2, виданого на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Устянської сільської ради від 17 жовтня 2008 року, зареєстрованого у реєстровій книзі за № 31, позивач та-кож є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,3843 га з цільовим призначен-ням для ведення особистого селянського господарства.

На належній земельній ділянці за вищевказаною адресою позивачем збудо-ваний житловий будинок загальною площею 28,5 кв. м., житловою площею 10,4 кв.м. Згідно технічного висновку про обстеження технічного стану житло-вого будинку за вищевказаною адресою, складеного директором ППВП «Райаг-роін-вестбуд» ОСОБА_6, атестованим згідно кваліфікаційного сертифіката від 25 вересня 2012 року серії АР № 003664, технічний стан житлового будинку в цілому задовільний (ІІ), житловий будинок придатний до подальшого викорис-тання за своїм прямим цільовим призначенням.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, наведеної у частині першій статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається сукупністю ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт неру-хомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно за-твердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушен-нями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухо-мості є самочинним.

З матеріалів справи убачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 збудований ОСОБА_3 без належного дозволу чи належно затвердженого проекту на будівництво, відтак спірний будинок у розумінні статті 376 ЦК України є самочинним будів-ництвом.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Разом із цим власник земельної ділянки набу-ває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно ( частина друга статті 375 ЦК ), тому на вимогу власника ( користувача ) зе-мельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб ( час-тина п'ята статті 376 ЦК ).

Вирішуючи справу за позовом власника ( користувача ) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи.

Як достеменно встановлено в ході судового розгляду справи, позивач є власником земельної ділянки, на якій він здійснив самочинне будівництво жит-лового будинку. Це будівництво не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відтак у суду об'єктивно відсутні підстави для відмови у задоволенні по-зову, тому слід погодитися з висновком суду першої інстанції щодо підставно-сті визнання права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_3. З рештою, позов визнаний і відповідачем Устянською сільською радою Бер-шадського району Вінницької області.

Щодо аргументів апеляційної скарги скаржника про залишення без вирі-шення вимог, які ставилися ним в уточненнях та доповненнях до позовної зая-ви, слід зазначити, що своєю заявою, наявною в матеріалах справи на аркуші сімдесят п'ять, він просив дану справу слухати в частині вимог щодо самочин-но збудованого житлового будинку, а решту вимог залишити без розгляду. Від-так, як уже згадувалося, ухвалою Бершадського районного суду Вінницької об-ласті від 26 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, КП «Бершадське районне бюро тех-нічної інвентаризації» про визнання права власності, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди в частині вимог до Устянської сільської ради Бер-шадського району Вінницької області, КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на земельні ділянки, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди залишений без розгляду. Дана ухвала набрала законної сили та жодною зі сторін у справі до цього часу не оспорюєть-ся. Тому доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають, адже жодним чином вони не спростовують правильного й об'єктивного рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду підкреслює, що статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та пере-віряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах дово-дів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої ін-станції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить під-став для задоволення вимог апеляційної скарги в частині стосовно відшкоду-вання понесених ОСОБА_3 судових витрат, заподіяної йому відповідачами моральної шкоди у розмірі п'яти тисяч гривень, зобов'язання КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» виготовити та видати позивачу техніч-ний паспорт з реєстраційним номером садиби АДРЕСА_1 По-перше, ОСОБА_3 власною зая-вою від 26 січня 2018 року просив розглядати його вимоги лише стосовно само-чинно збудованого будинку, а в решті вимоги залишити без розгляду. По-друге, суду не було надано жодних будь-яких доказів, документів відносно тих вимог, які залишені судом без розгляду.

Жодним чином ОСОБА_3 у своїй позовній заяві, заяві про збільшення ви-мог не мотивував завдання йому відповідачами моральної шкоди. З урахуван-ням норм статей 23, 1167 ЦК України, роз'яснень, викладених у постанові Пле-нуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» щодо визначення правової природи моральної шкоди, підстав відповідальності за зав-дану моральну шкоду та визначення розміру її грошового відшкодування, коле-гія суддів зауважує, що ОСОБА_3 не зазначав, у чому конкретно полягає зав-дана йому моральна шкода кожним з відповідачів, якими їхніми діями створені йому перешкоди у користуванні земельними ділянками, самочинно збудованою нерухомістю або які інші негативні наслідки мали місце через неправомірні дії сільської ради, КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації»,їхніх посадових осіб.

Відповідно до встановлених статтею 1167 ЦК України загальних підстав для покладення відповідальності на заподіювача моральної ( немайнової ) шко-ди необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправ-ність дій заподіювача; причинний зв'язок між протиправною поведінкою запо-діювача і шкодою; вина у заподіянні шкоди.

Слід наголосити, що у справі відсутні будь-які докази, представлені позива-чем, щодо порушення його прав відповідачами у справі. Наразі сам позивач, здійснивши самочинне будівництво, порушив чинне законодавство України з цього питання, але відповідач в особі Устянської сільської ради визнав вимогу про визнання за ним права власності на будинок.

Стосовно зобов'язанняКП «Бершадське районне бюро технічної інвентари-зації» видати технічний паспорт на садибу, то потрібно мати на увазі, що суду не надано доказів звернення позивача до підприємства з відповідною заявою та відмови підприємства у виконанні такої роботи. Недотримання позивачем по-рядку вирішення такого його питання не може тягнути відповідальність підпри-ємства, оскільки ним не вчинено ніяких неправомірних дій.

Колегія суддів апеляційного суду не знаходить неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які би приз-вели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляцій-ний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач: Підпис Т.О. Денишенко

Судді: Підпис В.С. Марчук

Підпис О.Ю. Береговий

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду Т.О. Денишенко