Провадження № 2/537/430/2018
Справа № 537/731/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., за участю: секретаря - Яворської А.Г., позивача - ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, в розмірі чверті доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму, та на її утримання в розмірі чверті доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Свої вимоги мотивувала тим, що 10 січня 2015 року вона одружилась з ОСОБА_2, шлюб зареєстрований у Крюківському відділі РАГС, свідоцтво 1-КЕ № 126444, актовий запис №6.

Від сумісного шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших дітей в них немає. Останній час відношення між ними значно погіршились, чоловік не надає їм з донькою ніякої уваги, участі в утриманні сім'ї не приймає, своїх обов'язків не виконує. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вона не працює, знаходиться у декретній відпустці, їй одній важко забезпечувати сім'ю, грошей на проживання не вистачає. Враховуючи вищевикладене, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені у ньому та пояснила, що на даний час вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Після появи дитини відносини між ними погіршились. Відповідач кошти на утримання дитини надає, але нерегулярно та у незначних сумах, яких не вистачає на забезпечення елементарних потреб дитини. Вона на даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці. Вона щомісяця отримує 860 грн. державної допомоги, яка сплачується при народженні дитини та 140 грн. їй сплачує ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», де вона працювала до декретної відпустки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини. Також суду пояснив, що позивачці матеріальну допомогу надавав нерегулярно, оскільки не мав постійного місця роботи та постійного доходу. На даний час працює на ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» по трудовому договору, строк дії якого завершується в серпні 2018 року. Також він сплачує аліменти на утримання іншої його дитини від іншого шлюбу. Будь які інші стягнення за виконавчими листами із нього не проводяться.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне:

Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони з 10 січня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 КЕ №126444, яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 10.01.2015 року.

Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №227632, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 30 вересня 2015 року, де зазначено, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст..ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом, відповідач, відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України, заяву за місцем роботи про відрахування аліментів на дитину дочку ОСОБА_4 з його заробітної плати не подавав,надає кошти на утримання дитини не регулярно, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати дочку ОСОБА_4 не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку ОСОБА_2 піклуватися про свою дитину, а тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки.

Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, позивачка на даний час не працює, так як доглядає дитину, якій не виповнилось три роки та отримує допомогу, яка виплачується державою у зв»язку з народженням дитини.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, відповідач на даний час працює на ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», має на утриманні іншу дитину, стягнення за іншими виконавчими документами з нього не проводяться.

Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем суду не надано жодного належного доказу, тобто не доведено відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та, в свою чергу, позивачем не доведено необхідність стягнення з відповідача аліментів на її утримання саме у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище позивача та дитини, стан здоров'я відповідача, який є працездатним, працює, його матеріальне становище, наявність у нього на утриманні іншої дитини, встановлений законом прожитковий мінімум для дітей та встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, а також те, що відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання дитини та дружини надає нерегулярно та у неналежному розмірі, то суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини та на її утримання є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання позивачки до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 84, 180, 181, 182,183,184 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 Б кв. 54, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 (п»ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 21.02.2018 року та до досягнення нею повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 Б кв. 54, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання ОСОБА_1, щомісячно починаючи з 21.02.2018 року та до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до 24.09.2018 року.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06 квітня 2018 року.

Суддя: