Справа № 752/3528/18
Провадження 2-о/752/278/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засідані в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа : Шоста Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання .

встановив :

У лютому 2018 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки по АДРЕСА_1 та квартира по АДРЕСА_2.

Померла ОСОБА_3 за свого життя у 2002 році заповіла все своє майно заявниці. В процесі звернення до нотаріусу стало відомо, що вказаний заповіт від 2002 року не є дійсним. На підставі того, що заявниця не є спадкоємцем за законом, іншого заповіту спадкодавець не складав, у прийняті заяви про прийняття спадщини було відмовлено.

З огляду на викладене просила встановити факт того, що вона проживала з померлою ОСОБА_3 однією сім`єю з 1996 року до дня її смерті, оскільки встановлення такого факту потрібно для прийняття спадщини за законом четвертою черги.

У судове засідання заявниці подала клопотання про розгяд справи за її відсутності та просила вимоги її заяви задовольнити .

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду лист, в якому просила розглядати справу без її участі, за наявними у справі доказами.

За згаданих обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

У статті 315 ЦПК України наведений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються судом.

Частиною другою вказаної статті також встановлюється, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини 1 статті 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки по АДРЕСА_1 та квартира по АДРЕСА_2.

Спадкова справа була зареєстрована 28.11.2017 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою, про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 50049064 від 28.11.2017 року.

ОСОБА_3 за свого життя у 2002 році заповіла все своє майно заявниці ОСОБА_1

28.11.2017 року заявниця звернулася до Шостої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

В процесі звернення до нотаріусу стало відомо, що заповіт від 2002 року не є дійсним, оскільки в 2010 році померла заповідала своє майно іншій особі. В подальшому вказаний заповіт в 2014 році вона також скасувала.

Таким чином, на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 заявниці було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини.

Досліджуючи матеріали справи судом також було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 на протязі 23 років вважала померлу своєю нареченою хресною матір'ю, а вона її своєю хресницею. За життя вони мали дружні сімейні стосунки, разом відпочивали, виїжджали за кордон.(про що свідчать фотографії із сумісного відпочинку та копії закордонних паспортів, надані суду в судовому засіданні).

Померла за свого життя у 1996 році подарувала мужу заявниці ОСОБА_4, належну їй квартиру АДРЕСА_3, що підтверджується наданою суду копією договору дарування.

Останні більш ніж 5 років померла ОСОБА_3 була самотньою людиною, похилого віку, за якою заявниця особисто здійснювала догляд, допомагала у побуті, купувала ліки, оплачувала комунальні послуги та фактично проживала з нею до дня смерті, оскільки вона потребувала догляду.

Після смерті ОСОБА_3 організацію похорон та інші витрати на поховання заявниця несла особисто, про що свідчать надані суду документи і квитанції.

На даний час заявниця несе всі витрати на утримання спадкового майна.

Вказані обставини також підтверджуються актом, складеним 07.02.2018 року та затверджений відповідальною особою КП «Печерська брама» (та підтверджуються показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наданими у судовому засіданні.)

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

У судовому засіданні заявниця в повному обсязі підтвердила факт того, що вона проживала разом із померлою ОСОБА_3 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявниця звернувся із заявою до суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, тому що не має іншої можливості встановлення такого факту ніж судовим рішенням.

Встановлення факту не пов'язується з іншим вирішенням спору про право.

На підставі викладеного заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Шоста київська державна нотаріальна контора -про встановлення факту факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю з 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду м. Києва.

Суддя: