АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/570/18Головуючий по 1 інстанції - Степченко М. Ю.
Категорія: 50 Доповідач в апеляційній інстанції - Пономаренко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.

секретар Торопенко Н.М., Попова М.В.

за участю:

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року, ухваленого суддею Степченко М. Ю. (повний текст рішення виготовлено 24 січня 2018 року), у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, - :

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після призначення аліментів він проходив військову службу в АТО, після проходження служби у січні 2017 році він отримав черепно-мозкову травму і знаходився на лікуванні, що потребувало значних фінансових витрат у сумі 3310,17 грн.

Тим самим, з січня 2017 року у нього погіршився стан здоров'я, він є безробітним, але не зареєстрований у службі зайнятості, є учасником АТО, не отримує соціальних виплат, пенсій, тощо, проживає з матір'ю, яка є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи та бабусею 1927 року народження-інвалідом І групи, також він потребує повторного курсу лікування в Черкаській обласній лікарні.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача - адвокат ОСОБА_4, змінив позовні вимоги, а саме просив зменшити аліменти, визначивши мінімальний розмір станом на 01.01.2017 року, а з травня 2017 року 592,33 грн. виходячи з мінімального розміру аліментів станом на день подачі позову, та підтримав позовні вимоги повністю в частині звільнення від сплати заборгованості.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю, стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне встановлення обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Зокрема апелянт вказував, що суд мотивуючи відмовою у задоволенні позову є те, що під час розгляду справи суду не достатньо надано доказів про стан здоров'я позивача, що сімейний стан позивача не змінився, а про матеріальне становище не зазначено.

Відповідно до п. 8 Перехідних Положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно до п. 9 Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 28.10.2010 року змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_7, з твердої суми грошової суми 150,00 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12 - 13).

Згідно копії військового квитка ОСОБА_3 він проходив службу у ЗСУ за контрактом з 26.02.2016 року по 26.08.2016 року ( а. с. 8-9).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 є учасником бойових дій. ( а. с. 7).

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_3, він з 16.06.2010 року працював на різних роботах, з 03.11.2015 року йому було призначено виплату по безробіттю, 24.02.2016 року виплати були припинені ( а. с. 10 - 11).

Як вбачається з копій медичних документів 16.01.2017 року ОСОБА_3 отримав черепно-мозгову хуліганську травму в наслідок побиття невідомими особами та перебував на лікуванні з 17.02.2017 року по 23.04.2017 року ( а. с. 14 - 18, 24-25).

Відповідно до довідки Українського державного медико -соціального центру ветеранів війни № 136 від 21.04.2017 року, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні та проходив курс реабілітації з 30.03.2017 року по 23.04.2017 року ( а. с. 24-25).

Отже, травма була отримана не в наслідок проходження служби в АТО, а в наслідок хуліганських дій.

З довідок УПФУ в Золотоніському районі, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради, вбачається, що ОСОБА_3 не отримує пенсійне страхування та соціальних виплат( а. с. 26).

Відповідно до довідки Золотоніського міськрайонного центру зайнятості № 04-08-1061 від 09.03.2017 року, ОСОБА_3 на обліку в центрі зайнятості, станом на 09.03.2017 року, не перебуває. ( а. с. 27).

Згідно довідки Подільської сільської ради № 63 від 27.03.2017 року ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, до складу сім'ї входять мати - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (інвалід ІІІ групи), баба - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (інвалід І групи). ( а. с. 28 ).

Відповідно до довідки - розрахунку Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області № 17153 від 10.11.2017 року, заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 становить 18490,33 грн.( а. с. 101 - 104).

Відповідно до ст. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 197 СК України - з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Колегія суддів поділяє думку районного суду, що під час розгляду справи, позивачем не надано доказів погіршення його стану здоров'я (встановлення інвалідності, наявність тяжкої хвороби), оскільки отримана 16.01.2017 року травма не пов'язана з проходженням служби, а отримана внаслідок хуліганських дій, сімейний стан суттєво не змінився (вдруге не одружений, дітей немає), вказані обставини не дають підстав для зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати аліментів. Не наведено достатніх доказів позивачем про звільняння його від сплати заборгованості за аліментами з інших обставин, що мають істотне значення.

Так, апелянт звертаючись до суду із апеляційною скаргою надав копію свідоцтва про одруження та посилався на той факт, що на його утриманні перебуває дружина, яка є вагітною, що потребує додаткових витрат.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дана обставина не береться до уваги оскільки згідно свідоцтва про одруження датою одруження є 05 грудня 2917 року (а.с.121), а рішення судом ухвалено 15 січня 2018 року, а тому позивач мав можливість надати даний доказ до суду першої інстанції під час розгляду справи, що позивачем не було зроблено та не спростовує висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, оскільки ухвалою судді Апеляційного суду Черкаської області від 02 березня 2018 року ОСОБА_3 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, з нього слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1 920 грн.

Керуючись ст. ст.35, 258, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року, ухваленого суддею Степченко М. Ю. (повний текст рішення виготовлено 24 січня 2018 року), у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зменшення розміру залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 920 гривень, перерахувавши його на спеціальний рахунок Державного бюджету України.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 квітня 2018 року.

Судді Пономаренко В.В.

Сіренко Ю. В.

Ювшин В. І