Справа № 317/3506/15-ц
№/п2/317/7/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.

при секретарі Коваль В.В.,

за участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ПП «Сандао», ПП «Вєдрусси» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ПП «Сандао», ПП «Вєдрусси» про стягнення заборгованості за кредитним договором, який уточнювався в останнє 19.09.2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 03.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 ( в системі обліку банку договір №1). Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514 VІ від 17.09.2008 року, 21.12.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінив свою назву на ПАТ «УкрСиббанк», у звязку з чим були внесені зміни до статуту. В позові також зазначено, що відповідно до умов договору, банк надав ОСОБА_3 один кредит в сумі 37 500,00 швейцарських франків, який ОСОБА_3 зобовязався повернути в повному розмірі та в терміни, які встановлені графіком погашення кредиту але не пізніше 02.11.2017 року (якщо не буде застосований інший термін повернення кредиту). Також банк зазначив, що в подальшому, відповідно до додаткових угод, графік погашення кредиту змінювався. Крім того, кредитним договором було визначено, що за користування кредитними коштами, ОСОБА_3 зобовязався сплатити 8,49 % річних, а за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит, відповідач ОСОБА_3 повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника, були укладені договори поруки між банком та ПП Сандао» та ПП «Вєдрусси»: №0/П-1 від 03.11.2006 року та №0/П-2 від 03.11.2006 року. Згідно вказаних договорів поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за користування кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобовязань по договору поруки.

У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_3 не виконував своїх зобовязань за кредитним договором, банк 27.08.2015 року надіслав на його адресу та на адресу ПП «Сандао» та ПП «Вєдрусси» вимогу про необхідність усунення порушень договору, однак вказана вимога не була виконана жодним із відповідачів.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 19.09.2017 року вбачається, що заборгованість станом на 29.10.2015 року за кредитним договором становила по кредиту та процентам 10 579,23 швейцарських франків та пені 5 289,07 гривень, а станом на 07.09.2017 року вже становить 13 148,81 швейцарських франків з яких: 10 110,94 шв. франки заборгованість за кредитом та 3 037,87 шв. франки - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також 67 223,42 гривень заборгованість по пені з яких: 51 906,20 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 15 317,22 гривень пеня за прострочення сплати процентів.

ПАТ «УкрСиббанк» зазначає, що у звязку з тим, що ОСОБА_3 свої зобовязання не виконав, банк був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд :

-Стягнути з ОСОБА_3 та ПП «Сандао» солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором №0 від 03.11.2006 року по кредиту та процентам в розмірі 13 148,81 шв. франків, а також пені в сумі 67 223,42 гривні;

-Стягнути з ОСОБА_3 та ПП «Вєдрусси» солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором №0 від 03.11.2006 року по кредиту та процентам в розмірі 13 148,81 шв. франків, а також пені в сумі 67 223,42 гривні;

-Стягнути з ОСОБА_3 ПП «Сандао», ПП «Вєдрусси» на користь банку суму сплаченого судового збору

В судовому засіданні був присутній представник позивача за довіреністю ОСОБА_1, який підтримав в повному обсязі позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні разом із своїм представником ОСОБА_2, проти позову ПАТ «УкрСиббанк» заперечували в повному обсязі, пояснивши, що вимоги банку є незаконним та необґрунтованими. Підстави стягнення з відповідачів грошових котів відсутні, оскільки за кредитним договором навіть існує переплата, тобто ОСОБА_3 в повному обсязі виконав свої зобовязання. Відповідач та його представник посилаючись на результати проведеної експертизи просили суд відмовити ПАТ «УкрСиббанк» в позові в повному обсязі.

Представники ПП «Сандао» та ПП «Вєдрусси» в судове засідання не зявлялись, на адресу відповідачів направлялись судові повістки поштою, однак до суду повертались конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст. 128-130 ЦПК України відповідачів вважають повідомленими про день та час слухання справи своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 03.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту за № 0 (Т.1 а.с.9-13)

Згідно п.1.1 розділу 1 вказаного Договору, предметом кредитного договору є грошові кошти - 37 500,00 швейцарських франків, які банк надав ОСОБА_3, а ОСОБА_3 зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку вказані грошові кошти в іноземній валюті та сплатити проценти, комісію в порядку та на умовах, визначених договором.

Також у вказаному пункті договору зазначено, що сума - 37 500,00 швейцарських франків на день укладання договору еквівалентна 152 117,18 гривень за курсом НБУ.

Суду надана копія ліцензії НБУ за №75 від 24.12.2001 року, згідно якої АКІБ «УкрСиббанк» має право здійснювати банківські операції, визначені п.п.5-11 ч.1 та ч.2 ст. 47 ЗУ « Про банки і банківську діяльність». Також суду надана копія дозволу НБУ №75-2, який виданий АКІБ «УкрСиббанк» на право здійснення операцій, визначених п.п.1-4 ч.2 та ч.4 ст. 47 ЗУ « Про банки і банківську діяльність» та копія додатку до дозволу №75-2 від 19.11.2002 року з переліком операцій, які має право здійснювати АКІЬ «УкрСиббанк» (Т.1 а.с.6-8)

Факт отримання ОСОБА_3 грошових коштів від АКІБ «УкрСибБанк» підтверджується меморіальним ордером № від 03.11.2006 року.

Відповідно до п.1.2.2, позичальник у будь якому випадку зобовязаний повернути банку кредит у повному обсязі у термін, не пізніше 02.11.2017 року, якщо тільки не застосується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до розділу 11 цього договору на підставі будь якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 договору.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно п.1.3.1 договору, за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 8,49 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 договору.

Згідно п.1.3.4 строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти.

Пунктом 7.1 кредитного договору визначено також, що позичальник за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

Згідно із ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем.

Розділом 2 вказаного договору про надання споживчого кредиту визначені умови забезпечення кредиту, а саме у забезпечення виконання зобовязань позичальника банком приймається:

- застава нерухомості, що розташована за адресою: м.Запоріжжя. вул. Дніпропетровське шосе, 30, згідно договору іпотеки №0/З від 03.11.2006 року

- порука ПП «Сандао», згідно договору поруки №0/П-1 від 03.11.2006 року;

- порука ПП «Вєдрусси», згідно договору поруки №0/П-2 від 03.11.2006 року.

Суду були надані договори поруки №0/П-1 та №0/П-2 від 03.11.2006 року, а договір іпотеки №0/З від 03.11.2006 року, суду не був наданий за весь час розгляду справи.

Згідно договору поруки №0/П-1 від 03.11.2006 року (Т.1 а.с.18), який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ПП «Сандао» в особі директора ОСОБА_3, поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязань перед кредитором в повному обсязі.

Згідно договору поруки №0/П-1 від 03.11.2006 року (Т.1 а.с.20), який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ПП «Вєдрусси» в особі директора ОСОБА_3, поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязань перед кредитором в повному обсязі.

У вказаних договорах поруки, а саме в п.2.2 розділу 2 «Порядок виконання договору», зазначено, що у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором кредитор має право висунути свої вимоги безпосередньо до поручителя, що є обовязковим до виконання через 3 дні з моменту невиконання своїх вимог позичальником за кредитним договором.

Також у п.3.1 розділу 3 «Відповідальність сторін» зазначених вище договорів поруки, вказано, що за несплату суми поручительства в термін, вказаний в п.2.2 Договору поруки, поручитель на користь кредитора сплачує пеню в розмірі 0,4 процентів від суми заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

Суду надані також графіки погашення кредиту (Т.1 а.с.14-17). Вказані графіки були узгоджені сторонами по справі. Вони є невідємною частиною Договору про надання споживчого кредиту №0 від 03.11.2006 року. Згідно вказаних графіків позичальник зобовязався повернути банку суму кредиту у терміни, які встановлені вказаним графіком.

Зазначені вище документи, підтверджують факт укладання договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_3, в забезпечення виконання якого, були укладені договору поруки з ПП «Сандао» та ПП «Вєдрусси». Судом встановлено, що всі сторони були повідомлені про умови та правила виконання своїх зобовязань, кожен окремо, всі умови були узгоджені сторонами по справі, про що свідчать їх підписи.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Позивачем суду був наданий розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03.11.2006 року (Т.1 а.с.26-33) станом на 28.10.2015 року та розрахунок заборгованості станом на 07.09.2017 року (Т.4 а.с.5-20)

При цьому сам представник позивача надати суду пояснення стосовно розрахунків заборгованості не зміг, пояснюючи це тим, що він не є фахівцем в галузі бухгалтерської справи. Проти проведення економічної експертизи заперечував, пояснюючи це тим, що це затягує судовий розгляд.

Не погоджуючись з наданими суду доказами стороною позивача, стороною відповідача також були надані свої розрахунки платежів по кредитному договору №0 від 03.11.2006 року( Т.1 а.с.87,88), згідно яких, як вказала представник відповідача - ОСОБА_2, взагалі станом на 02.11.2017 року є переплата в розмірі 5 835,90 швейцарських франків.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Для розвязання спору, за клопотанням відповідача ОСОБА_3 судом була призначена судова економічна експертиза, проведення якої судом було доручено судовому експерту ОСОБА_4 (69095, м.Запоріжжя, вул. Жуковського, 82/16.) Експерт був попереджений про кримінальну відповідальність.

На розгляд експерту були поставлені такі питання:

1) яка сума кредитних зобовязань була нарахована позичальнику ОСОБА_3:

- окремо за першим «Графіком погашення кредиту» від 03.11.2006 р. (додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 03.11.2006р.);

- окремо за другим «Графіком погашення кредиту» від 02.09.2010 року (додаток №1 до Додаткової угоди №1 від 02.09.2010 року);

- загалом за двома вищезазначеними графіками.

2) яка фактично сума була сплачена позичальником ОСОБА_3, відповідно до меморіальних ордерів, відображених в Реєстрі меморіальних ордерів, та яка сума відхилення у сплаті кредитних зобовязань станом на 28.10.2015 року;

3) чи в повному обсязі та чи своєчасно ОСОБА_3 проводилась сплата сум на погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту 0 від 03.11.2006р., відповідно до додатку №1 до нього і додатку №1 до Додаткової угоди №1 від 02.09.2010 р., та меморіальних ордерів, відображених в Реєстрі меморіальних ордерів

4) яку суму кредитних зобовязань має сплатити позичальник ОСОБА_3 у період з 28.10.2015 року по 02.11.2017 року згідно додатку №1 до Додаткової угоди №1 від 02.09.2010 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 03.11.2006р.

Згідно висновку експерта за №121/12-16 від 15.12.2016 року (Т.2 а.с.3-30), вбачається, що нарахована сума кредитних зобовязань позичальнику ОСОБА_3 окремо за першим графіком погашення кредиту від 03.11.2006 року за період з 03.11.2006 року по 02.09.2010 року - становить 12 784,05 швейцарських франків, а окремо за другим графіком від 02.09.2010 року за період з 02.09.2010 року по 02.11.2017 року становить 26 417,94 швейцарських франків. Загальна сума зобовязань ОСОБА_3 перед кредитором складає 39 201,99 швейцарських франків.

Крім того, експерт вказав у висновку, що відповідно до досліджених нею меморіальних ордерів ОСОБА_3 сплачено станом на 28.10.2015 року за кредитним договором загалом 44 832,98 швейцарських франки.

Також експерт у висновку зазначив, що згідно досліджених нею документів, встановлено, що ОСОБА_3 здійснював сплату за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03.11.2006 року згідно встановлених графіків погашення кредиту своєчасно та в повному обсязі. Сума кредитних зобовязань ОСОБА_3 у період з 28.10.2015 року по 02.11.2017 року може складати 8154,1 швейцарських франків.

За клопотанням представника позивача, 22.03.2017 року, судом була винесена ухвала про призначення повторної економічної експертизи, виконання якої було доручено експертам Харківському науково - дослідному інституту судових експертиз імені ОСОБА_5 Міністерства юстиції України, однак вказана експертиза не була проведена у звязку з тим, що позивач відмовився сплачувати рахунок за проведення експертизи, тому матеріали по цивільній справі, які були направлені на дослідження, були повернуті.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» пояснити причини не сплати рахунку за проведення експертизи за його клопотанням не зміг, просив суд при винесені рішення по справі не враховувати висновок експерта №121/12-16 від 15.12.2016 року, оскільки вважає його таким, що складений з порушеннями, просив суд допитати в судовому засіданні експерта.

За клопотанням представника позивача, експерт ОСОБА_4 була викликана в судове засідання для надання пояснень, також 29.11.2017 року до суду надійшли письмові пояснення експерта на запитання, які ставились стороною позивача.

Оскільки представником позивача не визнавався висновок експерта, експерт надала детальні пояснення (а.с.59-61)

Згідно вказаних пояснень вбачається, що при підготовці звіту Експерт керувалась редакцією ЗУ «Про захист прав споживачів» №3161-ІV від 01.12.2005 року ВВР 2006, №7 ст.84, де зазначено, що в статті 11 цього Закону «права споживача в разі придбання продукції ним у кредит:

П.2 Перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про: кредитні умови, зокрема, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги;

П.4 Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обовязок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

Споживач не зобовязаний сплачувати кредитодавцеві будь як збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються:

1)сума кредиту;

2)детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача.

Експерт звернула увагу на те, що положення п.п.2,4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» №3161-ІV від 01.12.2005 року містять вимогу про зазначення детального розпису загальної вартості кредиту споживача. А тому зауваження представника позивача на те, що використані норми, що не діють безпідставні. Експерт посилається на нароми Закону, які буди діючими на час укладання договору.

По другому питанню про те, що у висновку експерта не має оцінки та не прийнято до уваги п.3 Додаткової угоди №1 до кредитного договору, експерт пояснила, що дослідження проведене нею із використанням методики «ОСОБА_5, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз», а саме методом документальної перевірки.

В наданих їй документах, експерт перевірила відображені в них господарські операції, проведені арифметичні підрахунки, перевірена обґрунтованість і повнота відображення кредитних операцій. Представлені документи перевірені на відповідність записів в документах вимогам нормативних актів.

Як було зазначено експертом, відповідно до «ОСОБА_5 проведення досліджень з визначення реальної відсоткової ставки по кредитному договору із застосуванням ануїтетних та диференційованих платежів», основним завданням експерта при проведенні судово-економічних досліджень є звірка правильності математичних підрахунків та їх відповідності умовам кредитного договору, обліковій та кредитній політиці банку, нормам чинного законодавства.

Дослідження проведено в обємі наданих матеріалів цивільної справи в рамках поставленого перед експертом завдання згідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 17.11.2016 року. Сторона позивача мало право на активну участь в формуванні питань для експертизи, в наданні письмових доказів, документів. Але представник позивача самоусунувся від цього, експерту було надано документи, що на час призначення експертизи були в розпорядженні суду.

Також експерт вказала, що згідно проведеного нею дослідження, в межах наданих документів, встановлено, що коли щомісячний платіж прийняти рівним за період з 03.11.2006 р по 02.09.2010 р. за першим «Графіком погашення кредиту» від 03.11.2006 року (додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 03.11.2006 р.) у розмірі 284,09 швейцарських франків, за період з 02.09.2010 р. по 02.11.2017 р. за другим «Графіком погашення кредиту» від 02.09.2010 року (додаток №1 до Додаткової угоди №1 від 02.09.2010 року) у розмірі 326,14 та за 02.11.2017 року у розмірі 326,74 швейцарських франків, то сплата сум погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03.11.2006 року ОСОБА_3 проводилась своєчасно та повному обсязі, користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк станом на 28.10.2015 року в межах даного дослідження не встановлено.

По третьому питанню, стосовно того, чому експертом не було взято до уваги та не дана оцінка п.1.6 кредитного договору який передбачає порядок зарахування коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості визначений умовами договору, експерт пояснила:

Відповідно до дослідження Виписок за кредитним договором та меморіальних ордерів, Реєстру меморіальних ордерів погашення заборгованості за кредитним договором за період з 05.12.2006 р. по 10.04.2015р. було досліджено черговість погашення грошових зобовязань у таблиці дослідження на 18-26 аркуші.

Відповідно до дослідження Виписок за кредитним договором та меморіальних ордерів за період з 03.11.20006 року по 01.09.2010 року, виписки за кредитним договором та меморіальних ордерів за період з 03.11.2006 року по 01.09.2010 року, меморіальних ордерів з 02.09.2010 року по 30.10.2015 року, Реєстру меморіальних ордерів було документально встановлено, що сплачена позичальником ОСОБА_3 кредитних зобовязань станом на 28.10.2015 року становить 44 832,98 швейцарських франків.

Зарахування коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості було визначено умовами заключного договору, при умові черговості погашення грошових зобовязань коли щомісячний платіж прийняти рівним за період з 03.11.2006 року по 02.09.2010 року за першим «Графіком погашення кредит» від 03.11.2006 року у розмірі 284,009 швейцарських франків, за період з 02.09.2010 року по 02.11.2017 року за другим «Графіком погашення кредиту» від 02.09.2010 року у розмірі 326,14 та за 02.11.2017 року у розмірі 326,74 швейцарських франків. При даній умові черговості погашення грошових зобовязань, сума кредитних зобовязань у період з 28.10.2015 року по 02.11.2017 року може складати 8154,10 швейцарських франків.

Щодо наявності помилки в датах в висновку, експерт зазначила, що це є саме технічною помилкою опискою.

В судовому засіданні вказане пояснення було сприйнято всіма учасниками, заперечень проти цього позивач не висловив.

Суд вивчивши пояснення експерта та висновок №121/12-16 від 15.12.2016 року в їх сукупності, не піддає їх сумніву, оскільки експертом суду були надані документи, які підтверджують компетентність особи в галузі економічної експертизи, експерт був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Навпроти, стороною позивача при розгляді вказаної цивільної справи, до суду не було надано жодного доказу того, що розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту ОСОБА_3 був зроблений саме банком правильно, представник позивача відмовлявся надавати пояснення стосовно розрахунку як при розгляді судом первинного позову, так і при подачі до суду заяви про збільшення позовних вимог, посилаючись на компетентність банківських економістів та бухгалтерів.

Суд не може погодитись з наданою банком заявою про збільшення позовних вимог, та задовольнити його саме в частині наданого розрахунку заборгованості, оскільки, суд не може самостійно вираховувати скільки ОСОБА_3 було сплачено кредитних зобовязань та за який саме період. Суду не було надано представником позивача пояснень стосовно того, за який саме період був зроблений новий розрахунок заборгованості.

Суд неодноразово звертав увагу представника позивача на те, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» є недосить коректними, наприклад, що у пункті 3 заяви про збільшення позовних вимог, взагалі не визначений порядок стягнення, однак кожен раз представник позивача наполягав, що він підтримує позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» саме в тому вигляді, які подані до суду.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» вбачається, що банк просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 двічі одну і ту саму суму боргу в розмірі 13 148,81 швейцарських франків та суму пені в розмірі 67 223,42 гривні в солідарному порядку разом із співвідповідачами ПП «Сандао» та ПП «Вєдрусси», що суперечить нормам Цивільного Кодексу України та Конституції України.

Крім того, суд зазначає, що в розумінні статті 611 ЦК України, банк змінив в односторонньому порядку терміни повернення кредиту надіславши відповідачу (боржнику) вимогу про дострокове погашення кредиту не зважаючи на те, що існує графік погашення за договором про надання споживчого кредиту, який узгоджувався кредитором та позичальником.

Водночас сам договір про надання споживчого кредиту, припинив свою дію з дати направлення банком вимоги про дострокове погашення кредиту (Т.1 а.с.23). Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Вказана правова позиція відображена також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 року №564/2199/15-ц.

Таким чином, здійснюючи аналіз всіх наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що ПАТ «УкрСиббанк» не надав суду доказів того, що ОСОБА_3 не виконав умови договору про надання йому споживчого кредиту, а тому в позові ПАТ «УкрСиббанк» слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись 509, 512-519, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12,27,76-80, 83,95,128-130,141, 263-265,280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складений 02.04.2018 року

Суддя І.Б.ГРОМОВА