РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/428/18

Справа № 510/1643/17

13.03.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом 10 років вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 районна Одеської області, який складається в цілому з:

-житлового будинку літ. А загальною площею 68,70 кв. м, житловою площею 37,70 кв. м, підсобною площею 31,00 кв. м;

-житлового будинку літ. В загальною площею 57,50 кв. м, житловою площею 28,50 кв. м, підсобною площею 29,00 кв. м;

-літньою кухні літ. Б, сараю літ. Е, Д, вбиральні літ. Г, огорожі 1-3, спорудження 4,5.

Власником житлового будинку є відповідачі, що підтверджує свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09 березня 2006 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 березня 2006 року.

У 2007 році відповідачі продали (передали) позивачу частину спірного будинку, а саме житловий будинок літ. В загальною площею 57,50 кв. м, житловою площею 28,50 кв. м, підсобною площею 29,00 кв. м, після чого ОСОБА_1 почала там мешкати та господарювати, вважаючи, що вона є фактичним власником цілого будинку.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку літ. В з надвірними спорудами, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, сплачує комунальні платежі, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням переоформити будинок відповідно до вимог чинного законодавства, але кожен раз вони запевняли позивача, що документи виготовлюються. Однак переоформити будинок не має можливості за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів.

З 2007 року відповідачі або інші правонаступники власників жодного разу не витребували у позивача спірне майно, вимог щодо повернення будинку не висувалося, не заперечувалось проти ремонтів.

Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката ОСОБА_4, відповідно до якої вона просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вони позов визнають у повному обсязі та не заперечують проти його задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, протягом 10 років позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 районна Одеської області, який складається в цілому з:

-житлового будинку літ. А загальною площею 68,70 кв. м, житловою площею 37,70 кв. м, підсобною площею 31,00 кв. м;

-житлового будинку літ. В загальною площею 57,50 кв. м, житловою площею 28,50 кв. м, підсобною площею 29,00 кв. м;

-літньою кухні літ. Б, сараю літ. Е, Д, вбиральні літ. Г, огорожі 1-3, спорудження 4,5.

Власником житлового будинку є відповідачі, що підтверджує свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09 березня 2006 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 березня 2006 року.

У 2007 році відповідачі продали (передали) позивачу частину спірного будинку, а саме житловий будинок літ. В загальною площею 57,50 кв. м, житловою площею 28,50 кв. м, підсобною площею 29,00 кв. м, після чого ОСОБА_1 почала там мешкати та господарювати, вважаючи, що вона є фактичним власником цілого будинку.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку літ. В з надвірними спорудами, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, сплачує комунальні платежі, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням переоформити будинок відповідно до вимог чинного законодавства, але кожен раз вони запевняли позивача, що документи виготовлюються. Однак переоформити будинок не має можливості за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів.

З 2007 року відповідачі або інші правонаступники власників жодного разу не витребували у позивача спірне майно, вимог щодо повернення будинку не висувалося, не заперечувалось проти ремонтів.

На сьогоднішній день ОСОБА_1 добросовісно, безперервно та відкрито користується спірним майном, доглядає та утримує його, зробила капітальний та поточний ремонт, несе витрати за комунальні платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе, а частина 3 цієї статті передбачає, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 правомірне, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном.

А на підставі ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірний будинок за позивачем ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 344, 392, 397 ЦК України, ст. ст. 12, 13 81, 89, 133, 141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 8 літ. В, загальною площею 57,50 кв. м, житловою площею 28,50 кв. м, по вул. Шкільна в с. Лиманське Ренійського району Одеської області, в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова