АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/629/2017 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі -Ткаченко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа ПАТ «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову вказував, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2016 року встановлено, що з вини ОСОБА_1, як водія транспортного засобу - автомобіля марки «Хюндай Туксон»,д.н.з. НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода 01 червня 2016 року в м. Києві по вул. Ентузіастів, 43, внаслідок якої, зокрема, було пошкоджено автомобіль марки Опель Вектра з номерним знаком НОМЕР_2, що належить позивачу. При цьому, вартість матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок пошкодження в ДТП автомобіля Опель Вектра, становить суму 43 341 грн. 48 коп. відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03 червня 2016 року.

Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов та стягнути з відповідачки суму матеріального збитку в розмірі 43 341 грн. 48 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 43341 грн. 48 коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідачки підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача в судовому засіданні 21.03.2018 р. заперечував проти апеляційної скарги та заявив клопотання про оголошення перерви з метою мирного врегулювання спору, яке було задоволено колегією суддів та оголошено перерву в розгляді справи на 05.04.2018 р. Разом з тим, в наступне судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час розгляду, в наступне судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та його представника на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 01 червня 2016 року о 19 год. 30 хв. відповідачка, керуючи автомобілем марки «Хюндай Туксон», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Ентузіастів,43 в м. Києві, при зміні напрямку руху не надала дорогу належному позивачу автомобілю марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року ОСОБА_1 визнана винною у скоєнні даного ДТП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 р. було виправлено описку в постанові цього суду від 27 липня 2016 року та зазначено правильну дату ДТП 01 червня 2016 р.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПАТ СК «Нова» згідно полісу №АІ/5854484.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків послуг, від 12 червня 2016 року №1002 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПрАТ СК «Нова», анульовано, зокрема, ліцензію вказаної страхової компанії на здійснення страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків послуг, від 18 червня 2016 року №2008 СК «Нова» було виключено з реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заподіяну внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 43341 грн. 48 коп., суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових, собак та собак бійцівських порід, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальним правилом, розмір відшкодування шкоди встановлюється законом або домовленістю сторін, а в разі наявності спору між сторонами - судом.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р., при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості ( при відшкодуванні збитків)

Відповідно до звіту №2597 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Опель Вектра, д.н.з. НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту даного автомобіль становить 62 614 грн. 28 коп., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, становить 27 450 грн. 54 коп., ринкова вартість автомобіля становить 43 341,48 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки є вищої від ринкової вартості цього автомобіля до ДТП, тому оцінювачем вартість матеріального збитку визначений як розмір ринкової вартості цього автомобіля.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа № 4 від 01 березня 2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідачкою не було подано суду першої інстанції відповідну заяву про передачу їй пошкодженого автомобіля після відшкодування збитків позивачу. Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, в зв'язку з чим судом першоїінстанції обґрунтовано не було вирішено питання про повернення автомобіля позивача відповідачці ОСОБА_1 у відповідності з роз'ясненнями, викладеними в п.14 вказаної постанови. Представниками сторін ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів того, що автомобіль позивачкою не відремонтований, тому колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання про зобов'язання позивача передати відповідачці пошкоджений автомобіль після відшкодування збитків потерпілому, а відтак посилання не вказані обставини в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Оскільки питання про передачу відповідачці пошкодженого автомобіля після відшкодування збитків позивачу судом першої інстанції не обговорювалося, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 має відшкодувати позивачу реальні збитки, заподіяні нею внаслідок ДТП, у вигляді вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що згідно зі Звітом №2597 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Опель Вектра, д.н.з. НОМЕР_2, становить 27 450 грн. 54 коп. (а.с. 8-36).

Враховуючи викладене, рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди слід змінити та зменшити розмір стягнутої ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди з 43 341 грн. 48 коп. до 27 450 грн. 40 коп.

В решті дане рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не містить обов'язкових підстав для скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди з 43 341 грн. 48 коп. до 27 450 грн. 54 коп.

В решті дане рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний зміст постанови складено 10 квітня 2018 р.

Головуючий:

Судді: