У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2018 року Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря Заіки А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про розяснення рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про поновлення на роботі та сплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з заявою вказуючи, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про поновлення на роботі та сплату заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено. При цьому в резолютивній частині рішенні суду зазначено: Стягнути з ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 17264,16 грн. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення на її користь з ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць в сумі 2095, 14 грн.

Під час звернення ОСОБА_2 до управління Державної казначейської служби України у м.Вільногірську Дніпропетровської області з виконавчими листами Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2017 року про стягнення на її користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 17264,16 грн. та стосовно негайного виконання рішення в частині стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць в сумі 2095,14 грн., виникли питання, які вимагають отримання роз'яснення рішення суду.

УДКСУ листами від 28 02.2018 року (вих. № 01-33/101) та від 28.02.2018 року (вих. №01-33/100) вимагає надати інформацію щодо визначення коду тимчасової класифікації видатків та економічної класифікації видатків бюджету, за якими буде проводитися безспірне списання вищезазначених коштів згідно з виконавчими листами Вільногірського міського суду Дніпропетровської області. Тобто УДКСУ наполягає на стягненні з ДСГП зазначених у рішенні суду та виконавчих документах сум без утримання з них податку та інших обов'язкових платежів.

Суму, допущену судом до негайного виконання, ДСГП перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 20.07.2017 року. Згідно податкового законодавства із суми середнього заробітку (2095,14 грн.) були утримані податки та інші обов'язкові платежі. Але, УДКСУ повторно стягнув суму, допущену судом до негайного виконання (2095,14 грн.) (лист УДКСУ від 13.03.2018 року № 01-33/111), яка, згідно з розрахунком є складовою загальної суми, визначеної для стягнення (17 264,16 грн.).

У довідці ДСГП про заробітну плату для вирахування розміру середньомісячної заробітної плати ОСОБА_2 від 27 червня 2017 року № 6, форма якої затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27 серпня 2004 року № 192 «про затвердження форми довідки про доходи», зазначена нарахована заробітна плата найманого працівника за розрахунковий період з 01.09.2016 року по 12.11.2016 року з урахуванням податку та інших обов'язкових платежів. Розрахунок середньої заробітної плати здійснювався відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Виходячи зі змісту ст.265 Цивільного процесуального кодексу України зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Рішення суду від 14.07.2017 року по даній справі, є незрозумілим як для відповідача, так і для управління Державної казначейської служби України у м.Вільногірську Дніпропетровської області, яке відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, є виконавцем рішення суду про стягнення коштів без згоди боржника. Відповідач просить суд надати роз'яснення рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2017 року у цивільній справі № 174/733/16-ц п/с 2/174/64/2017 за позовом ОСОБА_2 до ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу з наступних питань: 1.1.Чи слід розуміти, що суми, визначені для стягнення з ДСГП, зазначені в резолютивній частині рішення суду, потребують утримання з цих сум податків та інших обов'язкових платежів, передбачених законодавством України. 1.2.Чи слід розуміти, що сума, допущена до негайного виконання рішенням суду про стягнення з ДСГП на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць в розмірі 2095,14 грн (дві тисячі дев'яносто п'ять грн. 14 коп.) є складовою загальної суми, визначеної для стягнення, а саме: 17 264, 16 грн. (сімнадцять тисяч двісті шістдесят чотири грн. 16 коп.).

Представник заявника, відповідача по справі, ОСОБА_3, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково зазначивши, що рішення суду в частинні стягнення з ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на даний час в повному обсязі не виконано. (а.с.135)

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. (а.с. 125, 134 т.2)

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність роз'яснення судового рішення з питань зазначених відповідачем по наступним підставам.

Так, згідно з рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2017 р., яке набрало законної сили 30.01.2018 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено. Поновлено ОСОБА_2 на посаді сторожа господарського відділу ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з 08.11.2016 року. Стягнуто з ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 17 264 грн. 16 коп. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення на її користь з ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць в сумі 2095 (дві тисячі девяносто пять) грн. 14 коп.

Згідно постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 року, рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2017 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, за заявою учасників справи, суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення. Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час рішення суду в повному обсязі не виконано, строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання також не закінчився.

Мотивувальна частина рішення містить розрахунок заробітної плати за весь час вимушеного прогулу в якому зазначена вся сума заборгованості відповідача, а саме - 17264,16 грн., розрахунок якої проведено на підставі даних, наданих відповідачем (а.с. 26 т.2) довідки про заробітну плату позивачки за період з вересня по листопад 2016 року. У вказаній довідці відповідачем зазначено розмір нарахованої заробітної плати позивачки за вказаний період, обовязкові податки та збори, які підлягають стягненню, при визначенні вказаних сум, відповідачем не вказані.

На підставі вказаної довідки судом проведено розрахунок заробітної плати позивачки за час вимушеного прогулу та розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць, які наведено у мотивувальній частині рішення, а суми, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 2095,14 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць та 17264 грн. 16 коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - вказано у резолютивній частині рішення.

Виходячи із змісту рішення, платіж у розмірі 2095,14 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць входить до загального розміру середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивачки за весь час вимушеного прогулу у розмірі 17264 грн. 16 коп.

Крім того, згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Разом з тим, в резолютивній частині рішення не зазначено, що суми середнього заробітку у розмірі 2095,14 грн. та середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 17264 грн. 16 коп. визначені без утримання податків та інших обовязкових платежів, тому в цій частині рішення суду підлягає розясненню.

Таким чином, слід розяснити, що стягнуті судовим рішенням сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачки в розмірі 17264 грн. 16 коп. та сума її середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць 2095,14 грн., підлягають стягненню на користь позивачки ОСОБА_2 з утриманням податків та інших обовязкових платежів.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 260, 261, 263, 264, 271 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про розяснення рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про поновлення на роботі та сплату заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити.

Роз'яснити, що за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2017 року, суми, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 у розмірі 2095,14 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць та 17264 грн. 16 коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу вказано у резолютивній частині рішення без утримання податків й інших обов'язкових платежів і підлягають стягненню на користь позивачки ОСОБА_2 з утриманням податків та інших обовязкових платежів.

Розяснити, що середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць, що становить 2095,14 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_1 соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2, входить до загального розміру середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу позивачки у розмірі 17264 грн. 16 коп..

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: підпис ОСОБА_5