Провадження № 2/750/416/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

08 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заподіяної матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 7000 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 16 травня 2017 року о 9 год. 50 хв. відповідач керував автомобілем та виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, вул. Шевченка, не переконався, що це буде безпечним та не надав переваги в русі автомобілю під керуванням позивача, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Під час дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав легкі тілесні ушкодження, перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Чернігівської обласної лікарні з 16.05.2017 року по 22.05.2017 року. Після цього знаходився на амбулаторному лікуванні в з 23.05.2017 року по 02.06.2017 року. Діями відповідача завдано матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування в розмірі 7000 грн. Разом з тим, зазначає, що відповідач завдав моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та психологічних стражданнях, які викликані дорожньо-транспортною пригодою та ушкодженням здоровя, а тому просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні, зазначив, що квитанції про придбання ліків на лікування позивача були пошкоджені, а тому надати підтверджуючі документи щодо понесення витрат на лікування не може, одночасно просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2975 грн. 00 коп.

Відповідач позов визнав частково в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2017 року, о 09 год. 50 хв. в м. Чернігові, по вул. Шевченка, 118 ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ 210930», д.н.з. 7281 С2 та виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, вул. Шевченка, не переконався, що це буде безпечним та не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 1.3, 15, 2.3 (б), 10.1, 10.2 ПДР України.

Постановою старшого слідчого Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області від 19.06.2017 року кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004075 від 16.05.2017 року, закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Копію постанови про закриття кримінального провадження направлено Начальнику управління патрульної поліції у м. Чернігові для встановлення та притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП, за порушення ПДР України, водія ОСОБА_3.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.07.2017 року притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с. 7, 8).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог п. 1 частини першої ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №471 від 09.06.2017 року встановлено, що у ОСОБА_2 маються тілесні ушкодження, які виникли від дії тупих предметів, або при ударі об такі ж, могли утворитися 16.05.2017 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Випискою №8415 із медичної картки стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 16.05.2017 року по 22.05.2017 року (а.с. 6).

Згідно листа Комунального лікувально-профілактичного закладу Чернігівської міської лікарні №3 Чернігівської міської ради від 31.08.2017 року підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно з 23.05.2017 року по 02.06.2017 року знаходився на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні. На амбулаторне лікування був прийнятий згідно довідки Начальника ВМС УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 від 27.05.2017 року у звязку з тимчасовою відсутністю лікаря невропатолога в поліклініці ВМС УСБ України в Чернігівській області (а.с. 3).

Відповідно до листа військово-медичної служби Управління Служби безпеки України в Одеській області від 28.02.2018 року, вбачається що 16.05.2017 року ОСОБА_2 отримав травму у ДТП на службі та 14.02.2018 року був оглянутий під час диспансеризації та взятий на диспансерний облік, з призначенням до обстеження.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем та представником позивача не було надано належних доказів щодо заподіяння матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікуванні понесених позивачем на суму 7000 грн.

Таким чином, в задоволенні позову в часині стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної матеріальної шкоди на суму 7000 грн. 00 коп., слід відмовити.

Виходячи зі змісту ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, фізичному болю та психологічних страждань. Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань, тяжкість тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, час перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, та з урахуванням принципу розумності, обєктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 5000 грн. 00 коп., яка визнається відповідачем.

Також суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат на користь держави в розмірі 640 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає задоволенню в розмірі 1487 грн. 50 коп., оскільки позовні вимоги були задоволені частково.

Керуючись ст.ст.10, 12, 137, 141, 259, 265, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місцепроживання: м. Чернігів, вул. Вороного, 5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (місцепроживання: м. Чернігів, вул. Борщова, 21) у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп., витрат на правничу допомогу в розмірі 1487 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 6487 грн. 50 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.В. Карапута