Справа № 278/3119/16-ц
Провадження №2/278/1855/16
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - Лабенської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи органу опіки та піклування Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок шляхом зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстровані відповідач ОСОБА_3 та її малолітній син ОСОБА_4, 2011 року народження, які з червня 2015 року в ньому не проживають, з реєстраційного обліку не знімаються, що перешкоджає позивачу як власнику у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Відповідач та її представник позов не визнали та вважають його безпідставним, оскільки вона була прописана на законних підставах, а на даний час не має куди приписатися з малолітнім сином.

Представник третьої особа Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області надіслав на адресу суду лист про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.41 Конституцій України, ст.ст. 316, 317, 319, 386, 391 ЦК України, чинними на день їх виникнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сінгурівської сільської ради Житомирського району №2343 від 16 грудня 2016 року у вище зазначеному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані, але фактично не проживають з 2015 року (а.с.9).

Досліджені в судовому засіданні надані позивачем докази того, що відповідачі не проживають в спірному житловому будинку стверджується також актом обстеження від 02 березня 2017 року (а.с.21).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили факт не проживання відповідачки ОСОБА_3 з її малолітнім сином в житловому будинку АДРЕСА_1. Також пояснили, що останню було прописано в будинок після підписання ОСОБА_8 договору довічного утримання на свого внука ОСОБА_9.

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право власності є непорушним.

Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно п.34 даної постанови під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, права позивача порушені та підлягають захисту, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 82,258-259 263-265 ЦПК України, ст. 41 Конституцій України, ст.ст. 316, 317, 319, 386, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І. В. Зубчук