РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/545/18

провадження у справі №2/0285/520/18

03 квітня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………Савицької Л.Й.

за участю секретаря….................Дуянової Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новоград-Волинського міськрайонного суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, з ОСОБА_3 на її користь, на утримання їх неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, присуджених за рішенням суду, з твердої грошової суми на 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення хлопчиком повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що з 2011 року рішенням суду відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на їх спільного сина в сумі 350 грн. щомісячно, проте цих коштів недостатньо для задоволення мінімальних життєвих потреб хлопчика, для забезпечення належного рівня життя, розвитку та освіти, враховуючи зростання цін на споживчі товари і послуги, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Сторони в судове засідання не прибули.

Надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти чого відповідач не заперечив та погодився сплачувати на їх спільного сина вказану частку аліментів.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно зі ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите в українському законодавстві.

Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Судом установлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого відповідач сплачує на користь позивача аліменти, присуджені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18.02.2011 року, в розмірі 350 грн. щомісячно.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи те, що відповідач є молодою працездатною особою 39 років, має постійне місце роботи,інших утриманців не має, позовні вимоги про зміну способу стягуваних аліментів визнав, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові.

Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання неповнолітнього сина на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне його утримання.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись 4, 76, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354ЦПК України, статтями 191, 192, 198-201 Сімейного кодексу України , - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18.02.2011 року, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу до повноліття сина - 20 березня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий Л. Й. Савицька