Справа № 372/3080/17 Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/1219/18 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 4 02.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Волохова Л.А., Суханової Є.М.,

секретар: Шуляк Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач заявив клопотання про заміну неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного ОСОБА_2

Крім цього, ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на садовий будинок АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2 Позивач вказував, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову, існує загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного ОСОБА_2 та задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на садовий будинок АДРЕСА_1

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвала Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року в частині заміни неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного ОСОБА_2 не оскаржувалась і тому не є предметом апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 151 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) встановлено, що одним з заходів забезпечення позову є накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За правилами ч. 3 ст. 152 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є право власності на будинок, на який і було накладено арешт в межах забезпечення позову.

Оскільки переоформлення спірного будинку відбулось вже двічі за 2017 рік на підставі договорів дарування між членами однієї сім'ї, що вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та достатність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на садовий будинок АДРЕСА_1.

Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити виконання рішення суду неможливим, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення заяви позивача. При цьому судом врахована співмірність заявлених вимог та вартість майна, можливе відчуження на користь третіх осіб. Тому доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову та щодо неспівмірності вартості майна, на яке накладено арешт з предметом позову, оцінюються колегією суддів критично.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а тому підстави відповідно до ст. 375 ЦПК України для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст постанови буде виготовлений не пізніше 11 квітня 2018 року

Головуючий М.В. Мережко

Судді Л.А. Волохов

Є.М. Суханова