АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/9601/17
Провадження № 22-ц/792/144/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенко А.М. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Задвірний В.І.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/9601/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2017 року в складі судді Продана Б.В. по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В травні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування заявлених вимог банк посилався, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.09.2013 ОСОБА_4 отримала кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з порушенням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2017 має заборгованість в розмірі 37 244 грн. 16 коп., яка складається з 3 980 грн. 63 коп. - заборгованість за кредитом; 28 013 грн. 81 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 000 грн. - заборгованість по пені та комісії, а також штраф 500 грн. (фіксована частина), 1749 грн. 72 коп. (процентна складова). За таких обставин, ПАТ КБ «Приватбанк», просило стягнути з ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 37 244 грн. 16 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено з підстав недоведеності заявлених позовних вимог.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не погодилося з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом не прийнято до уваги, той факт, що відповідач підписала заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», чим підтвердила свою згоду на отримання платіжної картки і отримала кредитну карту із встановленим кредитним лімітом. Як запевняла ОСОБА_4, вона ознайомилася і погоджувалася з умовами банку на отримання кредитної лінії перед підписанням заяви. При подачі позовної заяви, банком було надано відповідний розрахунок заборгованості, згідно умов кредитного договору, тому на думку апелянта, банком надано достатньо належних доказів, якими підтверджено факт укладення договору і отримання грошових коштів.

За таких обставин, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року та

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Продан Б.В. Провадження № 22-ц/792/144/18

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 19,27

ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 10 вересня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір, за умовами якого банк надав останній кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із лімітом 4000 грн. під 2,5 % на місяць, які нараховуються на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році, на строк дії платіжної картки, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок позичальника. Процента ставка за тратами здійсненними з 1.09.2014 року становить 2,9%, з 1.04.2015 року - 3,6%.

ОСОБА_4 зобов'язалася повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, на кінець звітного місяця до 25-го числа місяця, що слідує за звітним.

За невчасне погашення заборгованості кредиту та процентів ОСОБА_4 згідно умов договору, повинна щомісячно сплачувати банку пеню в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту)+ 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.

У випадку порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, позичальник зобов'язався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених процентів.

ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4 уклали кредитний договір шляхом приєднання останньої до запропонованих банком Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256 (далі Умови і Правила).

Сторони визначили, що заява клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Пам'ятка клієнта становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг.

Подавши позивачеві анкету-заяву клієнта від 10 вересня 2013 року ОСОБА_4 приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах Умовах і Правилах, Тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування.

Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Після укладення договору ОСОБА_4 одержала від позивача кредитні кошти на кредитну картку, в період до вересня 2014 року здійснювали трати кредитних коштів, однак в подальшому свої обов'язки за договором щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30.04.2017 має заборгованість в сумі 7859 грн. 69 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 3980 грн. 63 коп., по відсотках 3028 грн. 60 коп., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 350 грн. 46 коп. (процентна складова), 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених процентів.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається,

Згідно п. 1 ст. 611 вказаного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 1 статті 546 цього Кодексу встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відмовляючи в позові банку в цілому за недоведеністю укладення кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4, суд припустився помилки.

Факт укладення, 10 вересня 2013 року кредитного договору б/н між сторонами підтверджуються анкетою-заявою, підписаною власноручно ОСОБА_4, випискою з її банківського рахунку за кредитною картою НОМЕР_2, з якої вбачається, що ОСОБА_4 до вересня 2014 року користувалась даною платіжною карткою та здійснювали по ній різні грошові операції кредитними коштами, довідкою банку та відповідними фотографіями про отримання ОСОБА_4 10 вересня 2013 року кредитної карти НОМЕР_2 з терміном дії до червня 2017 року

Оцінивши в сукупності надані докази, слід прийти до висновку, що ОСОБА_4 отримала кредитні кошти, користувалась ними, однак не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості.

При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий банком в частині заборгованості по відсоткам в сумі 28013 грн. 81 коп., оскільки даний розрахунок не відповідає умовам кредитного договору.

За умовами кредитного договору відповідач мала сплачувати за користування кредитними коштами 2,5% в місяць за тратами до 1.09.2014 року, тобто 30% на рік. Як видно з матеріалів справи, відповідач здійснювали трати за кредитною карткою до вересня 2014 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 квітня 2017 року кількість прострочених днів неповернення кредитних коштів складає 913 днів, а заборгованість по тілу кредиту 3980 грн. 63 коп.

Отже заборгованість по процентах за користування кредитними коштами становить 3028 грн. 60 коп. (30%:360х913х3980,63:100).

За таких обставин, позовні вимоги банку підлягають задоволенню частково, оскільки з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредитному договору в сумі 7859 грн. 69 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 3980 грн. 63 коп., по відсотках 3028 грн. 60 коп., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 350 грн. 46 коп. (процентна складова).

Тому рішення суду, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи.

В той же час, при вирішенні позовних вимог банку, про стягнення з відповідача на користь банку пені та штрафу, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору, а саме тарифами з обслуговування кредитних карт та пунктом 1.1.5.21, 2.1.1.12.6.1 Правил та умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

Згідно з тарифами з обслуговування кредитних карт та пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Правил та умов передбачена сплата позичальником штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань тобто несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене і те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003 цс 15).

Отже з врахуванням викладеного, доводів та вимог апеляційної скарги, слід прийти до висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення неустойки у вигляді пені в сумі 3000 грн. не підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути штраф відповідно до умов кредитного договору у вищевказаному розмірі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( проживаючої АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 7859 грн. 69 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 3980 грн. 63 коп., по відсотках 3028 грн. 60 коп., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 350 грн. 46 коп. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_4 ( проживаючої АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) судові витрати в сумі 705 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 2 квітня 2018 року.

Судді (підпис) А.М. Костенко

(підпис) О.І. Ярмолюк

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом А.М. Костенко