АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2503/15-ц 22-ц/774/380/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 214/2503/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2017 року,ухваленого у складі судді Чернової Н.В. у м. Кривому Розі, повне судове рішення складено 22 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

В мотивування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що був зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1. Заповіт спадкоємцем складено не було. Позивач є сином померлого. В літку 2014 року померлий батько проживав разом з позивачем у будинку АДРЕСА_2. Окрім позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась відповідач ОСОБА_2, яка є донькою померлого, із ним не проживала та зареєстрована за адресом: АДРЕСА_3. Останні декілька років проживає в Греції. З березня 2014 року відносини між батьком та ОСОБА_2 погіршились, вони припинили спілкуватись. В грудні 2013 року батько позивача тяжко захворів та знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні 4-ї Міської лікарні з діагнозом інфаркт головного мозку. Через похилий вік і тяжку хворобу він був в безпорадному стані, потребував постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. Відповідач в період січня 2014 року по момент смерті спадкодавця жодної допомоги йому не надавала, тому позивач самостійно піклувався про батька, а саме: за власні кошти, та кошти батька купував ліки та забезпечував необхідне харчування для батька при цьому заощаджував для себе на харчуванні та одязі; раніше відпрошувався з роботи для належного догляду за батьком, просив сусідів, у відсутності позивача придивлятись за батьком. В продовж всього 2014 року спадкодавець окрім фізичного болю, який спричиняла йому хвороба, зазнав душевних страждань в зв'язку з поведінкою відповідача. Позивач вважає, що відповідачка під час хвороби батька мала можливість, але свідомо ухилялась від надання матеріальної та моральної допомоги. Також позивач самостійно здійснив поховання батька, тому просив суд усунути ОСОБА_2, від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2015 року позов задоволено.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2017 року за заявою представника відповідача ОСОБА_2 заочне рішення скасовано. Призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду представник позивача ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

У мотивування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що судом першої інстанції не враховано докази перебування спадкодавця у безпородному стані та необхідності надання йому допомоги, що підтверджено поясненнями свідків та медичною документацією. Вважає, що матеріалами справи доведено ухилення відповідача від надання допомоги батьку.

У відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 70 років ( а.с.8). Позивач ОСОБА_1, згідно свідоцтва про народження був його сином ( а.с.7).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть за № 123 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, причиною смерті ОСОБА_4 став хронічний пієлонефрит. ( а.с.10).

Як видно з виписного епікризу № 10012 ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні 4-й ГБЦ м. Кривого Рогу з 29.12.2013 року по 15.01.2014 року. З діагнозом : інфаркт головного мозку. Виписаний з рекомендованим лікуванням. ( а.с. 12).

На підставі накладної №6 від 11 жовтня 2014 року виданої, ЧП «Успіння» ОСОБА_4 витратив на поховання 5715 гривень. ( а.с. 14).

Згідно відповіді на запит за № 665/01-16 від 29 липня 2015 року ОСОБА_6 до неї звернувся ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з заявою про прийняття спадщини після померлого батька - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 Також нею була одержана заява 22 січня 2015 року, посвідчена приватним нотаріусом Дацко В.Я., від імені ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на прийняття спадщини після смерті батька. ( а.с. 33).

Ксерокопії квитанцій про перерахування ОСОБА_2 з Греції грошових коштів на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( а.с.122-165).

Спір між сторонами виник стосовно права відповідача ОСОБА_2 на спадкування після смерті батька ОСОБА_4

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, позивачем не надано достатніх та достовірних доказів перебування спадкодавця у безпорадному стані, потребі у сторонньому догляді та відмови відповідача в наданні допомоги.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про не доведення ОСОБА_1 заявлених вимог.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти, а також інші особи, які ухились від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилилась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі і тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Згідно з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 6 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови у позові про усунення від права на спадкування. Правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема і тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У матеріалах справи відсутній медичний висновок про перебування спадкодавця ОСОБА_4 у безпорадному стані. Медичний висновок, що за станом свого здоров'я ОСОБА_4 потребував постійного стороннього догляду.

Як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть №123 ОСОБА_4 помер від хронічного пілоефріту.

Згідно виписок із медичної карти стаціонарного хворого №1581/265 у період з 24 лютого 2014 року по 11 березня 2014 р., 27.06.2014 - 09.07.2014, 04.09.2014 - 26.09.2014 р. ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у дані періоди проходив курс лікування. Виписувався у задовільному стані. Має основні хронічні захворювання ІБС, гіпертонічна хвороба. Супутні захворювання ДЄП ІІст., сложного генеза з ураженням в ВББ, моторна афазія парез лівого возвратного нерву. У вересні 2014 року у хворого спостерігався панкреатит у стадії загострення. Виписаний після лікування у задовільному стані, призначена дієта. ( а.с.187-190).

Відомості, щодо потреби хворого ОСОБА_4 у постійному сторонньому догляді жодний досліджений медичний документ не містить. ( а.с.187-190).

Отже, колегія суддів вважає недоведеними посилання представника позивача в апеляційній скарзі на доведення медичними документами перебування спадкодавця у безпорадному стані та потребі у допомозі зі сторони доньки - відповідача по справі.

На підставі зібраних у справі доказів суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено сукупність обставин, за яких можливе усунення від права на спадкування відповідача відповідно до вимог ст. 1224 ЦК України, а саме: ухилення відповідача від надання спадкодавцю ОСОБА_4 допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини; перебування спадкодавця ОСОБА_4 у безпорадному стані та потребу його у допомозі саме зі сторони доньки ОСОБА_2, відповідаа.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: