Справа № 495/2444/18
Номер провадження 4-с/495/28/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Шевчук Ю. В.

при секретарі - Мамончик К. І.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

представника державної виконавчої служби ОСОБА_3,

представника стягувача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському уточнену скаргу ОСОБА_5, субєкт оскарження - Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стягувач за виконавчим документом - ОСОБА_6 на рішення державного виконавця,

В с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, яка в ході розгляду була уточнена, на дії та рішення державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участі стягувача за виконавчим листом ОСОБА_6.

Скаржник вказував, що в результаті неправомірних дій та протиправних рішень державного виконавця, порушені інтереси та гарантовані Конституцією України права ОСОБА_5, у звязку із чим останній просив скаргу задовольнити та відновити порушені інтереси заявника.

Представник скаржника - ОСОБА_2 за довіреністю у справі уточнену скаргу підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити з підстав викладених у поданій первісній та уточненій скарзі та додаткових пояснень наданих у судовому засіданні. Звернув увагу суду на те, що оскаржуваний ОСОБА_5 розрахунок був здійснений державним виконавцем на підставі ухвали судді білгород-Дністровського міськрайонного суду Боярського О.О., яка, на момент здійснення спірного розрахунку не набрала законної сили; далі вказав, що розрахунок складено державним виконавцем не помісячно, як того вимагає діюче законодавство, а по рокам, що, також є порушенням; також вказав, що оспорюваний ним розрахунок здійснений на підставі недостовірних відомостей, тобто довідки ТОВ «Бурбон Офшор Україна», яка не містить відомостей про те, що саме ОСОБА_5 отримує вказану заробітну плату. На підтвердження вказаного представником скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні було долучено до матеріалів справи відповідь Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від по справі № 495/80/18 щодо не набрання законної сили ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/80/18, а також надано для огляду оригінал ухвали апеляційного суду Одеської області про відкриття апеляційного провадження від 12.02.2018 року за апеляційною скаргою на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року по справі № 495/80/18.

Представник заявника адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнену скаргу підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити з підстав викладених у поданій первісній та уточненій скарзі та додаткових пояснень наданих у судовому засіданні.

Представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення уточненої скарги на дії та рішення державного виконавця, подав до суду відзив на вищевказану скаргу, відповідно до якого просить суд в задоволені скарги відмовити в повному обсязі, та пояснив наступне. Оспорюваний розрахунок був здійснений державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», на підставі довідки ТОВ «Бурбон Офшор Україна» від 11.12.2017 року № 0051/12/2017, яка на даний час не є скасованою або спростованою, та на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року, яка була використана у даному випадку як додаткове розяснення. Також пояснив, що державним виконавцем зроблений відповідний запит до роботодавця ОСОБА_5 «Aries Marine Rte Ltd» щодо надання відомостей про заробітну плату ОСОБА_5Ф.Ю однак, на даний час відповіді на цей запис не отримано.

Представник стягувача за виконавчим листом ОСОБА_6 - ОСОБА_4 за довіреністю у справі, проти задоволення уточненої скарги заперечував, просив суд залишити скаргу без задоволення, та одночасно попросив суд відкласти розгляд скарги, перенести судове засідання, та надати йому час для підготовки письмових заперечень на скаргу.

Заслухавши з цього приводу думку учасників судового процесу, які заперечували щодо задоволення клопотання та перенесення судового засідання, приймаючи до уваги,те, що і стягувач ОСОБА_6 ї її представника ОСОБА_4 обізнані щодо того, що дана скарга розглядається в суді з 19.03.2018 року, що підтверджується особистим підписом про ознайомлення стягувача ОСОБА_6 на скарзі, тобто мали достатньо часу для підготовки письмових заперечень, суд, приймаючи до уваги положення ч. 1 статті 450 ЦПК України, та вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, відмовив у задоволенні клопотання щодо відкладення судового засідання.

У судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

06 листопада 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області виданий виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у розмірі ? частини доходів щомісячно, на утримання дітей: сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Кіри 21.08.2010 року, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для відповідно категорії дітей. На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження та винесена відповідна постанова ВП № 45449136 від 13.11.2014 року. Як вбачається з доданих скаржником до скарги розрахунків заборгованості по вищевказаним аліментним зобовязанням, у періоди 2015, 2016, 2017 років вбачається відсутність заборгованості по сплаті аліментів та встановлена переплата з боку скаржника ОСОБА_5 по аліментам.

Однією з підстав скасування оспорюваного розрахунку скаржник є посилання скаржника на недостовірні відомості, тобто на те, що довідка, на підставі якої зроблений розрахунок заборгованості, не вказує, що саме ОСОБА_5 отримує вказану заробітну плату.

11 грудня 2017 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у відповідь на запит державного виконавця надійшла довідка вих. № 005/12/2017 від ТОВ «Бурбон Офшор Україна». Відповідно до вказаної відповіді, державного виконавця було повідомлено про наступне. ОСОБА_5 дійсно знаходиться на обліку в ТОВ «Бурбон Офшор Україна», що надає посередницькі послуги з працевлаштування за кордоном. ОСОБА_5 працює на судах іноземних компаній на посаді старшого інженера із звичайною тривалістю контрактів 80 через 80 діб та вказані періоди та посади, на яких працював ОСОБА_5

Далі, вказано, що ОСОБА_5 ніколи не перебував та не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Бурбон Офшор Україна», трудові договори з ними не укладав, а трудові договори укладає безпосередньо з роботодавцем - «Aries Marine Rte Ltd». деталі цих контрактів ТОВ «Бурбон Офшор Україна» не відомі, або не розголошуються третім особам з причин конфіденційності. Додатково повідомляють, що середня заробітна плата для посади старшого інженера на судах компанії «Aries Marine Rte Ltd» складає від 240 до 280 євро на день.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості ОСОБА_5 був зроблений на підставі довідки, яка не містить персоніфікованих відомостей ОСОБА_5 відносно саме його заробітної плати, а лише містить відомості щодо середньої заробітної плати осіб, які займають аналогічну посаду.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд не може погодитись із твердженням представників державної виконавчої служби і стягувача, що вказаний у довідці розмір середньої заробітної плати від 240 до 280 Євро на день є достатнім доказом в розумінні ч. 2 ст. 195 СК України в редакції від 17.05.2017 року, з огляду на наступне.

Перший абзац ч. 2 ст. 195 СК України в редакції від 17.05.2017 року, передбачає визначення розміру заборгованості боржника в результаті отримання останнім заробітку в державі з якою Україна не має договору про правову допомогу, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Положення вказаної норми права містить вказівку про те, що вихідними даними для розрахунку заборгованості є :

- по-перше, відомості про середню заробітну плату саме працівника, а не посади, яку такий працівник може займати;

- по-друге, середня заробітна плата працівника для даної місцевості, в даному випадку м. Білгород-Дністровського місця відкриття виконавчого провадження.

Однак, матеріали виконавчого провадження на момент проведення спірного розрахунку та винесення спірних постанов не містили інформації про державу в якій зареєстрована компанія «Aries Marine Pte Ltd.» або інші компанії з якими ОСОБА_5 перебував у трудових правовідносинах, у звязку з чим суд не може прийняти до уваги посилання на можливість застосування у даному випадку абз. 1 ч. 2 ст. 195 СК України в редакції від 17.05.2017 року. також суд позбавлений можливості застосувати вказану норму, визначену абз. 2 ч. 2 ст. 195 СК України, про встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів які він одержав за кордоном, з тих підстав, що матеріали виконавчого провадження не містять достовірної та вичерпної інформації про такі джерела та розмір, а саме копії трудових договорів, контрактів, платіжні відомості, відомості про виплату заробітної плати, тощо.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Далі, у судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2017 року стягувач ОСОБА_6 звернулась до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах, які сплачує ОСОБА_5, відповідно до вказаної довідки наданої ТОВ «Бурбон Офшор Україна». Державним виконавцем Березнюк А.В. було відмовлено у проведенні розрахунку заборгованості на підставі вищезгаданої довідки ТОВ «Бурбон Офшор Україна», оскільки остання не містить достовірної інформації про конкретний розмір заробітної плати боржника аліментів. Не погоджуючись із такими діями державного виконавця Мчедлішвілі І. О. звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2018 року по справі № 495/80/18, задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобовязано державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, які сплачує ОСОБА_5 виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати 240 євро на день, із звичайною тривалістю контрактів 80 через 80 діб, з 21.02.2015 року по день ухвалення рішення. ОСОБА_5 з даним рішенням не погодився, та 29 січня 2018 року ним була подана апеляційна скарга на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2018 року по справі № 495/80/18. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.02.2018 року призначено розгляд вказаної справи в апеляційному суді Одеської області на 27 червня 2018 року.

28 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, які сплачує ОСОБА_5

Відповідно до мотивувальної та резолютивної частин оскаржуваного розрахунку від 28.02.2018 року, державний виконавець керується та посилається саме на вищевказану ухвалу суду від 15.01.2018 року по справі № 495/80/18 та вказує, що оскаржувана заборгованість встановлена згідно ухвали суду. Посилання на будь-які інші документи в оскаржуваному розрахунку відсутні.

Виходячи з винесеного розрахунку заборгованості, тобто на підставі цього розрахунку, державним виконавцем 28.02.2018 року винесені наступні постанови: про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, , про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, про встановлення обмеження у праві палювання. Дані постанови винесенні державним виконавцем для забезпечення примусового виконання встановленої аліментної заборгованості.

Надаючи правової оцінки діям державного виконавця при вчиненні оскаржуваного розрахунку заборгованості та винесенні постанов від 28.02.2018 року суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначаються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно із абзацом 2 п. 12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Одночасно, суд зауважує, що положення статті 195 СК України були зміненні відповідно до закону України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набув чинності 08 липня 2017 року.

Частина 2 ст. 195 СК України, в редакції від 17.05.2017 року, викладена наступним чином : заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Натомість редакція ст. 195 СК України, до вищевказаних змін від 17.05.2017 року, взагалі не містила порядку так само і можливості використання доходів отриманих боржником за кордоном при визначенні заборгованості по аліментам.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на це суд критично ставиться до посилань представника державної виконавчої служби на правомірність проведення оскаржуваного розрахунку на підставі ст. 195 СК України (в редакції від 17.05.2017 року) в період з лютого 2015 року по 15 січня 2018 року, оскільки при здійсненні розрахунку за ці періоди державний виконавець повинен був керуватись тими нормами закону, що діяли на час виникнення можливої заборгованості в період 2015, 2016 та першої половини 2017 року.

Що стосується ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року, яка також вказана у якості підставі проведення вказаного перерахунку у мотивувальній частині розрахунку, судом встановлено наступне.

Представниками скаржника адвокатом ОСОБА_1Ю, та ОСОБА_10 у судове засідання була надана належним чином завірену печаткою Апеляційного суду Одеської області копія ухвали апеляційного суду Одеської області від 12.02.2018 року по справі № 49580/18 про відкриття апеляційного провадження. Вказана ухвала винесена на підставі поданої апеляційної скарги на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/80/18 від 15.01.2018 року.

Як вказано в мотивувальній та резолютивній частині оскаржуваного розрахунку, даний розрахунок заборгованості від 28.02.2018 року проведений згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року про зобовязання щодо проведення вказаного розрахунку.

Як вбачається з довідки Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/80/18/18 від 28.03.2018 року, ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року по справі № 495/80/18 ні в період з 12.02.2018 року по 28.02.2018 року, ні 28.03.2018 року не набрала законної сили, оскільки 31.01.2018 року дана справа була направлена до Апеляційного суду Одеської області, та станом на 27.03.2018 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду не повернута.

Частиною 2 ст. 273 ЦПК України, визначено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року була оскаржена до апеляційного суду та апеляційним судом відкрито апеляційне провадження по вказаній справі, суд доходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині того, що оскаржуваний розрахунок був проведений на підставі ухали, як не набрала законної сили.

Також судом приймаються до уваги твердження представників ОСОБА_5 щодо проведення оскаржуваного розрахунку по річно а не помісячно, виходячи з наступного. У спірному розрахунку заборгованості по аліментам державний виконавець здійснив розрахунки в наступних проміжках часу: з 21.02.2015 по 31.12.2015 року; з 01.01.2016 по 31.12.2016 року; з 01.01.2017 по 31.12.2017 року; з 01.01.2018 по 15.01.2018 року.

Згідно зі ст. 12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Іншого порядку проведення розрахунку заборгованості законодавцем не передбачено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на це суд визнає дії державного виконавця в частині порушення проведення оскаржуваного розрахунку в частині визначення боргу щомісяця такими, що суперечать діючому законодавству.

Додатково суд зазначає, що до проведення вказаного перерахунку у ОСОБА_5Ф взагалі не було заборгованості по аліментам, а навпаки, була переплата по аліментам.

З урахуванням вищевикладених обставин, а саме : відсутність персоніфікованих відомостей відносно заробітної плати ОСОБА_5; проведення розрахунку на підставі ухвали, яка не набрала законної сили; проведення розрахунку по річно, а не помісячно, суд приходить до висновку про неправомірність дій державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9, при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам від 28.02.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136 та вважає за необхідне скасувати оскаржуваний розрахунок.

Оскільки винесені на підставі оскаржуваного розрахунку заборгованості постанови від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, , про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, про встановлення обмеження у праві палювання є похідними від самого розрахунку та направлені на забезпечення примусового виконання вказаного розрахунку, суд, дійшовши висновку про необхідність скасування розрахунку заборгованості вважає за необхідне скасувати також вказані постанови, які прийняті на підставі цього розрахунку.

При цьому суд враховує, що заперечень окремо від учасників справи щодо не можливості скасування оскаржуваних постанов державного виконавця, суду надано не було.

Встановлені у судовому засіданні обставини, надані пояснення учасників справи, досліджені у сукупності докази дають достатні підстави для задоволення заявлених вимог скаржника ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 78, 81, 447, 448 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5, субєкт оскарження - Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стягувач за виконавчим документом - ОСОБА_6 на рішення державного виконавця задовольнити.

Дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9, щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам від 28.02.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136 - визнати неправомірними.

Розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 від 28.02.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136, по перерахунку аліментної заборгованості ОСОБА_5 у розмірі 1 003 623 гривень за період з 21 лютого 2015 року по лютий 2018 рік визнати неправомірним та скасувати.

Постанову ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 від 28.02.2018 року про арешт майна боржника визнати неправомірною та скасувати.

Постанову ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом визнати неправомірною та скасувати.

Постанову ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 від 28.02.2018 року про встановлення обмеження у праві палювання визнати неправомірною та скасувати.

Постанову ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю визнати неправомірною та скасувати.

Постанову ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України визнати неправомірною та скасувати.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: