Справа № 657/1624/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 року Каланчацький районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Живцової О.А.,

за участю секретаря Боровинської С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_6 з 1/4 частини від усіх видів заробітку до 1/6 частини на користь ОСОБА_4 та на утримання сина ОСОБА_7 з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку на користь ОСОБА_8, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що рішенням Каланчацького районного суду від 17 лютого 2009 року його зобов»язано до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4. Крім того, рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області його зобов»язано до сплати аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5. Однак, встановлений зазначеними судовими рішеннями розмір аліментів вважає великим, оскільки віднімає у нього 50 % заробітної плати. Вважає, що розмір аліментів повинен складати по 1/6 частині заробітку на кожну дитину. Підставою для зміни розміру аліментів також зазначає відсутність постійного місця роботи та перебування його на обліку у Каланчацькому районному центрі зайнятості з 17 жовтня 2017 року, про що надав довідку.

В ході розгляду справи, відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину від усіх видів заробітку, але не менше 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що законодавством змінено мінімальний розмір аліментів який повинен сплачуватися на утримання дитини та в даний час повинен становити не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові. Вимоги за зустрічним позовом не визнав в повному обсязі, зазначив, що вони є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнала в повному обсязі на задоволенні зустрічного позову наполягала.

Вислухавши думку сторін, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовідносини по первісному позову та зустрічному позову регулюються Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Каланчацького районного суду від 17 лютого 2009 року ОСОБА_3 зобов»язано до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4. Крім того, рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області позивача зобов»язано до сплати аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання дітей в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

Враховуючи насамперед інтереси дітей, суд вважає, що розмір аліментів визначений рішенням суду, які стягуються з позивача на користь відповідачів на утримання дітей не є таким, що ставить його в тяжке матеріальне становище.

Обставини, наведені ним, не свідчать про необхідність зміни присуджених аліментів в сторону їх зменшення, а докази, які надав суду позивач, зокрема, довідку про перебування його на обліку, як безробітнім, суд не вважає достатніми для зменшення розміру аліментів.

Крім того, позивач зазначає, що він не працює, при цьому просить стягнути аліменти в частці від заробітку.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний заробіток, аліменти стягуються твердій грошовій сумі.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом про збільшення розміру аліментів, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом даної норми СК України особа, яка отримує аліменти може звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів у випадку, якщо погіршилося її матеріальне становище або стан її здоров'я, або поліпшилося матеріальне або сімейне становище платника аліментів, а також стан його здоров'я. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Позивач за зустрічним позовом не надала суду доказів відносно погіршення її матеріального становища або стану її здоров'я після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на її користь, також не надала доказів стосовно поліпшення матеріального або сімейного становища платника аліментів, а також стану його здоров'я.

Керуючись ст.ст. 259,263-265, 354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його складання апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду складено 29 березня 2018 року.

Суддя: Живцова О. А.