Єдиний унікальний номер 236/3418/15-ц Номер провадження 22-ц/775/363/2018
Головуючий у 1 інстанції Саржевська І.В. Єдиний унікальний номер 236/3418/15-ц
Суддя доповідач Новосьолова Г.Г. Номер провадження 22-ц/775/363/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.

суддів: Мірута О.А., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 грудня 2017 року у цивільній справі номер 236/3418/15-ц (суддя Саржевська І.В.) за позовом громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, у зв'язку з нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2015 року позивач громадська організація «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків.

Позовна заява мотивована тим, що при користуванні електричною енергією членом Товариства ОСОБА_1 порушено положення Статуту Товариства та рішення його уповноважених органів. Своїми діями відповідач наніс збитки громадській організації «Садівницьке товариство «Мічуріна» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» в сумі 5 000 гривень, які просили стягнути з відповідача на користь Товариства.

28 березня 2016 року рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області позовні вимоги Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічуріна» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» до ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що «Садівницьке товариство «Мічуріна» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» є громадською організацією та юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, здійснює свою діяльність на підставі законів, інших нормативно-правових актів та Статуту. Відповідач ОСОБА_1 є членом Товариства з 2008 року, користується ділянкою № 57. Рішенням засідання конференції уповноважених садового товариства (Загальні збори) від 16 березня 2014 року вирішено, що у разі виявлення порушень, передбачених п. 5.10 Статуту, вважати їх як спричинену матеріальну шкоду Товариству, розмір відшкодування якої стягується в сумі від 1000 гривень до 5 000 гривень в залежності від факту порушень. Актом від 06 червня 2014 року було зафіксовано порушення правил користування електричною енергією, допущеного членом Товариства ОСОБА_1, яке полягало у самовільному підключенні поза приладом обліку до електричної мережі, шляхом розриву електромережі на ділянці № 58, яку займає ОСОБА_2, та підключення власного підсобного приміщення, розетки і зовнішнього освітлення на ділянці № 57. На підставі вказаного акту правлінням Товариства було прийнято рішення від 21 червня 2014 року, яким ОСОБА_1 зобов'язано виконати прямий зовнішній ввід до прибору обліку, надавши документи на підтвердження проведення державної перевірки приладу обліку, встановленому на садовій ділянці № 57, а також зобов'язано за власний рахунок виконати заміну пошкодженого зовнішнього вводу ділянки № 58. Крім того, рішенням правління, у відповідно до рішення конференції уповноважених від 16 березня 2014 року, визначено розмір матеріальної шкоди, спричиненої Товариству у сумі 5 000 грн., відшкодування якої покладено на ОСОБА_1 (п. 5.10 Статуту). Рішенням правління Товариства від 17 серпня 2014 року рішення засідання правління від 21 червня 2014 року залишено без змін. Рішенням засідання правління Товариства від 24 жовтня 2014 року рішення засідання правління від 21 червня 2014 року та від 17 серпня 2014 року залишено без змін, постановлено ОСОБА_1 оплатити за підключення його садової ділянки до електромережі товариства в касу Товариства 300 гривень. Рішенням засідання правління від 04 жовтня 2015 року прийнято рішення звернутись до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди Товариству в сумі 5000 гривень. Громадська організація «Садівницьке товариство «Мічуріна» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, який затверджено загальними зборами громадської організації «Садівницьке товариство «Мічуріна» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» (протокол № 1 від 26 лютого 2011 р.) і зареєстровано виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради Донецької області 25 квітня 2001 року. Пунктом 5.10 Статуту передбачено відключення від електричної мережі садової ділянки (споживача) у разі: самовільного підключення до електричної мережі, розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку, пломб та порушення коду на пломбі, при не допуску членів відповідної комісії Організації до повірки приладу обліку, самовільної заміни приладу обліку, підключення побутових приборів поза приладом обліку, порушення терміну сплати за спожиту електричну енергію. Відповідальною особою ОСОБА_3 разом з представниками правління 06 червня 2014 року було виявлено самовільне підключення до електромережі поза приладом обліку шляхом розриву електромережі членом Товариства ОСОБА_1, що є порушенням п. 5.10. Статуту та про що було складено відповідний акт. Конференцією уповноважених товариства від 16 березня 2014 року, вищим органом управління Товариства, було прийнято рішення, яким передбачається відшкодування товариству збитків його членами за порушення, передбачені п. 5.10 Статуту в розмірі від 1000 грн. до 5000 гривень. Зазначене рішення не скасоване та відповідачем не оскаржене.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

19 травня 2016 року ухвалою апеляційного суду Донецької області апеляційна скарга відхилена, рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 березня 2016 року залишено без змін.

11 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 березня 2016 року за нововиявленими обставинами, яка в подальшому була уточнена.

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами мотивована тим, що є підстави для перегляду справи за нововиявленими обставинами, а саме:

- суд першої інстанції не дослідив факту складання акту про порушення Правил користування електричною енергією від 06 червня 2014 року, «а зазначив тільки найменування документа, який не схожий з найменуванням акту в Статуті підприємства, що стало підставою для задоволення позову. Вказаний акт не відповідає Статуту підприємства, а тому відключення електричної енергії на ділянці було незаконне, а тому шкода не може бути визнаною»;

- пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що «він не бачив ніяких порушень Статуту в електропроводки на фото, в протоколі огляду місця правопорушення, у відеозйомки, фото ОСОБА_5 Свідок також зазначив, що був відсутній порядок відключення електричної енергії та не був складений акт на відключення, який є необхідною умовою при відключенні»;

- при розгляді основного позову, відповідачем до суду був направлений зустрічний позов, який був залишений без руху у зв'язку з несплатою судового збору. Після зміни позовних вимог він знову направив зустрічний позов до суду, але до нього звернулась ОСОБА_6, член ініціативної групи садівничого товариства і попросила його не направляти цей позов, на що він погодився та відізвав його. Але, в подальшому судом було ухвалено рішення, яким були задоволені позовні вимоги позивача, отже ним були втрачені докази незаконності позовних вимог позивача;

- під час розгляду справи у суді до ухвалення судом першої інстанції рішення 28 березня 2016 року було встановлено, що у позивача закінчився строк дії повноважень, а тому суд зобов'язаний був зупинити провадження у справі за ст..201 ч.1 п.5 ЦПК України до призначення іншого законного представника «Мічурина»;

- усі зовнішні вводи знаходяться на балансі товариства і саме адміністрація несе відповідальність за них, а члени товариства, згідно Статуту відповідають тільки за збереження електричного лічильника;

- свідок ОСОБА_3 не є спеціалістом в області енергетики, «він був призначений відповідальним за електричне господарство без відповідної посади у штатному розпису Статуту, не прийнятий на Конференції в члени комісії «Про перевірку сплати та використання електроенергії».

07 грудня 2017 року ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 березня 2016 року у цивільній справі за позовом громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків - відмолено.

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що обставини, на які заявник ОСОБА_1 посилається в заяві про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Краснолиманського міськсуду Донецької області від 28 березня 2016 року у цивільній справі за позовом громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди не є нововиявленими, оскільки дані обставини не мали вирішального характеру при винесенні судового рішення, та не могли вплинути на висновки суду, і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити рішення, яким справу направить до суду першої інстанції для розгляду по суті, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не перевірив достовірність акту про порушення Правил користування електричною енергією від 06 червня 2014 року, «його юридичну підставу». Представниками позивача був складений «фальсифікований» акт від 06 червня 2014 року, який не відповідає Статуту товариства. В акті відсутні порушення статутних норм р.5п.10, що раніше не було відоме заявнику, а стало відоме після надання пояснень свідком ОСОБА_4, який є спеціалістом в галузі енергетики. Пояснення свідків які давали пояснення на час ухвалення рішення суду є неправдивими. Суд при розгляді справи не з'ясував мотиви скоєння правопорушення заявником. Крім того, на час ухвалення рішення судом першої інстанції у представника позивача закінчився строк дії повноважень, а інші документи які б свідчили про подовження строку повноважень суду не були надані, а тому зазначене рішення не має юридичної сили Також, постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі судом порушені норми ст..119,120 ЦПК України, оскільки заявнику не були надані копію про сплату судового збору разом з матеріалами позовної заяви. 22 червня 2016 року заявник звертався до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою про скасування акту та протоколу, але суд безпідставно постановив ухвалу про повернення цього позову.

Відзив головою правління ГО «СГ «Мічурина» ОСОБА_5 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивований тим, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі підтвердив факт того, що зміст акту від 06 червня 2014 року був йому відомий одразу, а тому наведені факти в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не є нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю - доповідача, заявника ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційний інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 березня 2016 року позовні вимоги громадської організації "Садівницьке товариство "Мічурина" Краснолиманської дирекції залізничних перевезень" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків - задоволені. З ОСОБА_1 на користь громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» в рахунок відшкодування матеріальних збитків стягнуто 5000 гривень та судовий збір 487,20 гривень (а.с. 10-18 т.2).

Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 19 травня 2016 року рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 березня 2016 року залишено без змін (а.с. 61-64 т.2).

Рішення по цивільній справі № 236/913/17 за позовом ОСОБА_1 до громадської організації "Садівницьке товариство "Мічурина" про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди по суті судом не прийнято, оскільки позов за заявою позивача ОСОБА_1, залишено без розгляду, відповідно до ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України (а.с.51 Т.1).

На звітній Конференції уповноважених Організації (вищий орган управління Товариства), що відбулася 16 березня 2014 року, було прийнято рішення, яким передбачалося відшкодування товариству збитків його членами за порушення, передбачені п.5.10 Статуту у розмірі від 1 000 до 5 000 гривень.

Рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності було прийнято правлінням Товариства у межах його повноважень, передбачених п.8.7.9 Статуту.

Після засідання правління, ОСОБА_1 не дав змоги комісії Організації «Садівницьке товариство «Мічурина» знеструмити садову ділянку, в зв'язку з чим був складений Акт та викликаний наряд міліції. Питання невиконання постанови правління ОСОБА_1 було предметом розгляду і на наступних засіданнях правління 24 жовтня 2014 року (а.с.43), 04 жовтня 2015 року, після чого правління вирішило звернутися до суду.

Рішення Конференції, акт від 06 червня 2014 року та протокол № 2 від 21червня 2014 року на час розгляду цивільної справи, а також на час розгляду заяви про перегляд рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами не скасовані та ОСОБА_1 не оскаржені.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду першої інстанції від 28 березня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами виходив з того, що заявник ОСОБА_1 посилається в заяві про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Краснолиманського міськсуду Донецької області від 28 березня 2016 року у цивільній справі за позовом громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» до ОСОБА_1 було відшкодування шкоди не є нововиявленими, оскільки дані обставини не мали вирішального характеру при винесенні судового рішення, та не могли вплинути на висновки суду, і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Такі висновки суду є правильними.

Судові процедури повинні бути справедливими, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до частини 1 статті 361 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У відповідності із частиною 2 статті 361 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали) підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1). істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2). встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3). скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4). встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали) нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції у зв'язку із нововиявленими обставинами, підставами перегляду на думку ОСОБА_1 є: не дослідження судом першої інстанції факту складання акту про порушення Правил користування електричною енергією від 06 червня 2014 року, який не відповідає Статуту підприємства позивача; не з'ясування обставин на які зазначав свідок ОСОБА_4 щодо відсутності порушень користування електричною енергією; зустрічний позов заявника був повернутий судом першої інстанції безпідставно; не повно з'ясування обставин щодо закінчення повноважень представника позивача на час постановлення ухвали, що було підставо для зупинення провадження,

Тобто, обставини на які посилається ОСОБА_1 фактично зводяться до критики рішення суду першої інстанції, щодо неповного встановлення фактичних обставин справи щодо законності складеного акту про порушення Правил користування електричною енергією від 06 червня 2014 року, невідповідність його Статуту підприємства, а також порушення порядку дослідження пояснень свідків які, на його думку давали неправдиві пояснення.

Отже, заявник ОСОБА_1 посилається на процесуальні недоліки розгляду справи, які на його думку, були допущені судом першої інстанції.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Виходячи із встановлених обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки обставини на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими, як це передбачено статтею 361 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали).

Ухвала постановлена у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства, підстав для її скасування не встановлено.

Довід апеляційної скарги проте, що пояснення свідків були неправдивими та акт складений представниками позивача від 06 червня 2014 року є фальсифікований є неспроможним з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення ухвали суду) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року передбачено, що завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що заявник двічі звертався до суду з позовами про визнання недійним акту від 06 червня 2014 року, так:

- 28 вересня 2015 року ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області позов ОСОБА_1 до громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» про захист прав споживачів, відновлення становища, яке існувало та зобов'язання правління громадської організації вчинити певні дії позов залишений без розгляду відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) на підставі заяви ОСОБА_1(а.с.51 Т.1).

Зі змісту ухвали вбачається, що уточнюючи свою позовну заяву ОСОБА_1 просив визнати недійсним, скасувати акт від 06 червня 2014 року, визнати недійсним і скасувати протокол №2, 3 від 21 червня 2014 року, засідання правління товариства у частині знеструмлення садової ділянки №58 та відшкодування збитків у сумі 5 000 гривень, відновивши становище, яке існувало до відключення (а.с.51 Т.1).

- 22 лютого 2016 року ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області зустрічний позов ОСОБА_1 до громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» про відшкодування матеріальних збитків був повернутий у зв'язку з невиконанням недоліків, а саме несплата судового збору (а.с.230-231 Т.1).

Зі змісту зустрічного позову вбачається, що звертаючись до суду ОСОБА_1 просив визнати недійсним та скасувати акт про порушення Правил користування електричною енергією складеного 06 червня 2014 року, визнати недійсними та скасувати протоколи №2,3 від 21 червня 2014 року засідання правління товариства у частині знеструмлення садової ділянки №57 , стягнути моральну шкоду (а.с.86-89 Т.1).

Отже, жодним судом рішенням або іншим актом який набрав законної сили стосовно визнання акту про Порушення правил користування електричною енергією складений громадською організацією «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» 06 червня 2014 року не був визнаний незаконним.

Отже, заявником не надано як суду першої інстанції, так і апеляційної інстанції доказів фальсифікації спірного акту від 06 червня 2014 року.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване судове рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Повний текст постанови буде виготовлений 10 квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені статтями 389, 390 ЦПК України.

Головуючий Новосьолова Г.Г.

Судді Мірута О.А.,

Новосядла В.М.