АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/316/17 22-ц/774/46/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 210/316/17

Провадження № 22-ц/774/46/К/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач Криворізької місцевої прокуратури № 1,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ОСОБА_2 ради на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2017 року, ухваленого у складі судді Ступак С.В. у м. Кривому Розі, повне судове рішення складено 06 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Криворізька місцева прокуратура № 1 в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що ОСОБА_1 28.05.2015 року звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради (далі - УПСЗН) із заявою про призначення щомісячної адресною допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

31.05.2016 року УПСЗН було прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї, починаючи з травня 2015 року по листопад 2016 року. В 2016 році УПСЗН була ініційована перевірка правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення грошової допомоги, за результатами якої встановлено, що чоловік відповідача ОСОБА_3 на день призначення вищезазначеної грошової допомоги був власником приміщення, розміщеного в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районі проведення антитерористичної операції та населеному пункті, що розташоване на лінії зіткнення, а саме квартири, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Усова В.АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1В в порушення п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, свідомо приховала інформацію про те, що її чоловік є власником житлового приміщення квартири, шляхом не зазначення у своїй заяві на отримання грошової допомоги факту наявності даної квартири, її місцезнаходження, чим завдала матеріальної шкоди державному бюджету, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь УПСЗН вартість надміру виплаченої допомоги в розмірі 39699,20 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2017 року в задоволенні позову Криворізької місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокуратура Дніпропетровської області ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про недоведеність віднесення до членів сім'ї ОСОБА_1 її чоловіка ОСОБА_3 з яким вона перебувала у шлюбі й який на день призначення допомоги був власником квартири у м. Нікополі, оскільки відповідач особисто надала УПСЗН свідоцтво про одруження та не заперечувала цього факту під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів приходить до наступних виснвоків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4, 16.09.2011 року та ОСОБА_5, 11.03.2014 року, взяті на облік Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради як внутрішньо переміщені особи, які перемістилися з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 27.11.2014 року № НОМЕР_1 (а.с. 8).

27.11.2014 року року ОСОБА_1 звернулася до УПСЗН із заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, членам її сімї, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

02.06.2015 року УПСЗН було прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї, починаючи з 27.05.2015 року по 26.11.2015 року в загальному розмірі 2210,00 грн. (а.с. 11).

Рішенням УПСЗН від 01.12.2015 року продовжено виплату допомоги по 26.05.2016 року (а.с. 12).

Рішенням УПСЗН від 31.05.2016 року продовжено виплату допомоги по 26.11.2016 року (а.с. 13).

Рішенням УПСЗН від 07.12.2016 року припинено виплату допомоги ОСОБА_1, починаючи з 29.05.2015 року (а.с. 15).

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29 травня 2015 року чоловіком відповідача ОСОБА_3 придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

За період з травня 2015 року по грудень 2016 року ОСОБА_1 була призначена та виплачена адресна допомога в загальній сумі 39699,20 грн. (а.с. 17).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підставі для задоволення позову, оскільки доказів того, що відповідач ОСОБА_1 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Красносільська, 11, спільно проживає з ОСОБА_3 і останній є членом її сімї не надано.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Однак, даним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами, встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок).

Відповідно до п.1 Порядку встановлена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

При цьому п. 6 Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та населені пункти.

Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Як видно з матеріалів справи, звертаючись з заявами про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на сплату житлово-комунальних послуг, відповідач ОСОБА_1 зазначила, що у членів її сімї відсутнє будь-яке житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. При цьому, вона була попереджена, що подана ним інформація може бути перевірена органами соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 29 травня 2015 року чоловіком відповідача ОСОБА_3 придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2. У пункті 4.3. укладеного договру зазначено, що ця купівля вчинюється за згодою дружини покупця ОСОБА_1, яка надала її письмово у присутності нотаріуса. Згідно заяви ОСОБА_1 29 травня 2015 року надала згоду чоловіку ОСОБА_3, із яким перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2006 року , на придбання квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1, в порушення п. 11 Порядку не виконала свого обовязку та не повідомила позивача про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин придбання членом її сімї ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_2., вказавши в поданих нею заявах про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на сплату житлово-комунальних послуг недостовірну інформацію щодо відсутності у членів її сімї будь-якого житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, колегія суддів приходить до висновку про безпідставне отримання адресної допомоги відповідачем на сімю за період з травня 2015 року по листопад 2016 року включно та наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Частиною 2 ст.3 СК Укрїни передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Під час придбання ОСОБА_3, нерухомості, квартири для проживання відповідач ОСОБА_1В надала свою згоду, як дружина та член його сімї.

Висновки суду першої інстанції про відсутність доказів спільного проживання відповідача разом із чоловіком, як підстава для отримання адресної допомоги не можна визнати обґрунтованими, тому що не відповідають законодавству та спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1, в порушення п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, свідомо приховала інформацію про те, що її чоловік є власником житлового приміщення квартири за адресою: Нікополь, АДРЕСА_3, шляхом не зазначення у своїй заяві на отримання грошової допомоги факту наявності даної квартири, її місцезнаходження, чим завдала матеріальної шкоди державному бюджету, тому вартість надміру виплаченої адресної допомоги в розмірі 39699,20 грн підлягає стягненню з неї на користь позивача та понесені судові витрати.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, на підставі положення п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням вимог матеріального законодавства з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради.

Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом та при поданні апеляційної скарги позивач сплачував судовий збір у загальному розмірі 3360 грн.( 1600+1760), який підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури, що діяла в інтересах позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383,386 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ОСОБА_2 ради - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Криворізької місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради надміру виплачену щомісячну адресну допомогу за період з травня 2015 року по листопад 2016 рік у розмірі 39699,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області сплачений судовий збір у розмірі 3360 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 05 квітня 2018року.

Головуючий:

Судді: