Справа № 177/1865/17
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

10 квітня 2018 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

12.10.2017 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.09.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказувала, що з відповідачем вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від вказаних стосунків, вона народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач. Але відповідач, проживає окремо від дитини, допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування вимог про стягнення аліментів саме з 04.09.2017, а не з дати звернення до суду з позовом, вказувала, що аліменти мають бути присуджені їй з дати звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, у видачі якого судом відмолено.

Позивач до суду не зявилася, відповідно до її заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 33).

Відповідач, зареєстроване місце проживання якого не відоме (а.с. 12), повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 23-25, 28-30). Крім цього, судові повістки надсилалися за останнім відомим позивачу місцем проживання відповідача та місцем його роботи (а.с. 16, 31-32), але поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У звязку з чим, відповідач є таким, що належно повідомлений про час та місце розгляду справи, але повторно до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів.

У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 23.03.2016 народилася ОСОБА_3, батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що Центрально-Міським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 387 від 01.04.2016 (а.с. 2).

Як вказувала позивач, вони з відповідачем шлюб не реєстрували, дитина є народженою від цивільного шлюбу. Відповідач до суду не зявився, доказів на спростування вказаного факту не надав.

Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. 3).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Норма закону, яка передбачає можливість стягнення аліментів із дня подання заяви про видачу судового наказу, застосовується у випадку стягнення аліментів на підставі заяви про видачу судового наказу.

У звязку з цим, вимоги позивача про стягнення аліментів з дати звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, не підлягають задоволенню, оскільки ухвалою суду від 04.10.2017 ОСОБА_1 відмовлено у видачі судового наказу (а.с. 7-8), після чого 12.10.2017 вона звернулася до суду з вказаним позовом.

Беручи до уваги, що відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, здатним працювати та виконувати обовязок щодо матеріального забезпечення своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, доказів протилежного відповідач суду не надав, позовну заяву про стягнення аліментів подано до суду 12.10.2017, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з моменту звернення до суду з позовом, тобто з 12.10.2017 до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_1, з якою проживає дитина.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 81,141, 263, 265, 273, 280-284, 288, 430 ЦПК України, п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця селища Софіївський Краснолуцької міської ради Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, починаючи стягнення з 12.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця селища Софіївський Краснолуцької міської ради Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: