Єдиний унікальний номер 2-769/07
Номер провадження 22-ц/775/164/2018(м)
Категорія 49 Головуючий у 1-й інстанції Мохов Є.І.
У Х В А Л А

10 квітня 2018 року м.Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді Мироненко І.П. перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 01 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 01 жовтня 2007 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 14 вересня 1985 року Волноваським райвідділом РАЦС Донецької області, актовий запис №176. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати у сумі 17 грн. покладено на відповідача, звільнивши від них позивача.

Із вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та 16 січня 2018 року подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження більш ніж на десять років. У якості доводів щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначив, що суд порушив його процесуальні права не повідомив належним чином про судові засідання у даній справі та не направив копію повного судового рішення відповідачу. Ставить на увагу, що про існування оскаржуваного рішення суду йому стало відомо 27 грудня 2017 року, коли він отримав документи про виселення за позовом ОСОБА_3, а копію цього рішення отримав 16 січня 2018 року.

Апеляційна скарга, разом із справою, надійшла до апеляційного суду 07 лютого 2018 року.

На виконання ухвали Апеляційного суду Донецької області від 09 лютого 2018 року, Волноваський районний суд Донецької області ухвалою від 15 березня 2018 року відновив втрачене судове провадження у даній цивільній справі № 2-769/07.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.13 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII, який набрав чинність 15 грудня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За положеннями ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції чинної на час розгляду справи судом) заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції могла бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подавалася протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа Перетяка та Шереметьев проти України, заяви № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України №22 від 11 лютого 2010 року (втратив чинність на підставі наказу ДСА №1087 від 07 грудня 2017 року), справи про розірвання шлюбу та визнання шлюбу недійсним підлягають зберіганню 3 роки (п.22 розділу ІІ).

Згідно довідки Волноваського районного суду від 16 січня 2018 року цивільна справа №2-769/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу утилізована за закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Волноваського районного суду від 15 березня 2018 року про відновлення втраченого провадження по справі №2-769/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відновлено в частині рішення суду (з архіву суду надано оригінал рішення від 01 жовтня 2007 року), та доказів перебування сторін у зареєстрованому шлюбі (Волноваським районним відділом РАЦ надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо реєстрації шлюбу та його розірвання на підставі рішення суду). Інших матеріалів справи суду першої інстанції отримати не вдалось.

Заявник ОСОБА_1 звертаючись із клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду більш ніж на десять років, не надав належних та допустимих доказів на спростування твердження суду щодо належного повідомлення сторін, у тому числі і відповідача, про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на наведені вище міркування, суд приходить до висновку, що твердження відповідача ОСОБА_1, яке ґрунтується на припущенні, не може бути підставою для поновлення строків на оскарження рішення від 01 жовтня 2007 року, оскільки не виправдовує втручання у принцип res judicata (юридичної визначеності) та права на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 01 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя