Провадження № 2/638/1133/18
15 березня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого: судді Семіряд І.В.,
за участі секретаря Романовій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із вказаною позовною заявою, якою просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 265 913, 88 гривень (двісті шістдесят пять тисяч девятсот тринадцять гривень вісімдесят вісім копійок) боргу, з них:
210 400 (двісті десять тисяч чотириста) гривень 00 коп. - основного боргу;
11 866 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 56 коп. - відсотки за користування грошовими коштами;
40 396 (сорок тисяч триста девяносто шість) гривень 80 коп. - інфляційні втрати за період прострочення виконання зобовязання;
3 250 (три тисячі двісті пятдесят) гривень 52 коп. - три проценти річних за прострочення виконання зобовязання.
В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 05.10.2016 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір позики.
Згідно умов Договору, Позивач передав, а Відповідач прийняв у власність грошові кошти в сумі 210 400 (двісті десять тисяч чотириста) гривень 00 копійок. Також Відповідач засвідчив, що вищезазначену суму грошей він отримав повністю, ще до підписання цього Договору.
Відповідач зобовязувався повернути, а Позивач зобовязується прийняти позичену суму грошей до 06.01.2017 року. Однак, у встановлений строк грошові кошти повернуті не були.
Так, у зв'язку з невиконанням Відповідачем умов Договору, Позивач 04.05.2017 року надіслав останньому претензію про повернення позичених коштів. Проте, Відповідач проігнорував даний документ та не розрахувався із Позивачем, таким чином, продовжує ухилятися від свого обовязку щодо повернення позики і до сьогодні.
У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, позов підтримав в повному обсязі, та у разі не явки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не надавався.
За таких обставин, суд розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 05.10.2016 року між Позивачем ОСОБА_1, та Відповідачем ОСОБА_2, було укладено Договір позики. (а.с. 7)
Згідно умов Договору, Позивач передав, а Відповідач прийняв у власність грошові кошти в сумі 210 400 (двісті десять тисяч чотириста) гривень 00 копійок. Також Відповідач засвідчив, що вищезазначену суму грошей він отримав повністю, ще до підписання цього Договору (п. 1 цього договору).
Відповідач зобовязувався повернути, а Позивач зобовязується прийняти позичену суму грошей до 06.01.2017 року. (п. 2 цього договору).
В порушення вимог Договору позики, укладеного між Позивачем та Відповідачем від 05.10.2016 року, Відповідач не повернув грошові кошти, отримані від Позивача, чим грубо порушив свої зобовязання перед Позивачем за вказаним Договором позики та продовжує ухилятися від виконання своїх грошових зобовязань і надалі, чим порушує майнові права Позивача.
у зв'язку з невиконанням Відповідачем умов Договору, Позивач 04.05.2017 року надіслав останньому претензію про повернення позичених коштів. (а.с. 8).
Однак, у встановлений строк грошові кошти повернуті не були.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання належним чином свого грошового зобовязання, ігнорує претензії Позивача щодо повернення суми позики, відмовляється виконувати умови Договору та взяті на себе зобов'язання і до теперішнього часу не виконав свій обов'язок, порушивши строки повернення суми коштів.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст, 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В порушення умов Договору позики, ст. ст. 525, 530 ЦК України, Відповідач свої зобовязання не виконав, тому, крім безумовної сплати суми боргу у вказаній вище сумі за прострочення повернення суми позики, Відповідач на підставі ст. 625 ЦК України повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідно до 4.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи положення ч.1 ст.1048 ЦК України, Позивач також має право на одержання від Відповідача процентів за користування грошовими коштами, наданими у позику, у розмірі облікової ставки Національного банку України.
Таким чином, Позивач має право вимагати всю надану за Договором позики суму, проценти за користування грошовими коштами, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком суми боргу за договором позики, розрахунком суми боргу з урахуванням індексу інфляції та розрахунком боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми.
Оцінивши докази у їх сукупності, оскільки відповідач у встановлений строк не повернув взяті ним у позику грошові кошти, тобто не виконав зобовязання належним чином відповідно до умов договору позики, суд прийшов до висновку про обґрунтованість предявленого позову та задоволення його у повному обсязі.
Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, ч. 6 ст. 259, ст. 268, 351, 352, 355 ЦПК України, ст.ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
210 400 (двісті десять тисяч чотириста) гривень 00 коп. - основного боргу;
11 866 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 56 коп. - відсотки за користування грошовими коштами;
40 396 (сорок тисяч триста девяносто шість) гривень 80 коп. - інфляційні втрати за період прострочення виконання зобовязання;
3 250 (три тисячі двісті пятдесят) гривень 52 коп. - три проценти річних за прострочення виконання зобовязання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті та проголошено у присутності представника позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: судя ОСОБА_3