441/238/18 2/441/314/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2018 року Городоцький районний суд Львівської обл. в складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

представника ОСОБА_1

розглянувши відкрито у залі судових засідань в м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 20.04.2015р. стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліменти на доньку ОСОБА_5, 10.09.2014р.н. в розмірі 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

ОСОБА_2 12.02.2018р. звернулась з позовом про збільшення розміру аліментів, просить стягнути із відповідача на доньку ОСОБА_5, 2014р.н. аліменти в сумі 1 500 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що коштів, які стягуються із відповідача за рішенням суду від 20.04.2015р. на утримання дтини не достатньо, їй матеріально важко утримувати доньку, інше.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, 14.03.2018р. подала заяву про підтримання, позову, просить розглянути справи у її відсутності (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, пояснив, що згідний сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_5, 2014р.н. в сумі 800 грн., оскільки не працює, має на утриманні батьків, що стягнення аліментів в сумі 1 500 грн. поставить його у скрутне матеріальне становище, інше.

На підтримку позиції відповідача висловилась його представник.

Заслухавши відповідача і його представника, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково, з огляду на наступне.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України»при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Із пояснень в суді відповідача, із долучених до справи копій свідоцтва про народження і рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 27.11.2015р. (а.с. 3, 4) видно, що шлюб між сторонами розірвано, що вони мають доньку ОСОБА_5, 2014р.н., відповідач батьківства не оспорює.

Із матеріалів справи видно, що позивач 04.02.2016р. зареєструвала новий шлюб, має сина ОСОБА_6, 2015р.н., що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, що діти, в т.ч. донька ОСОБА_5, 2014р.н., проживають при ній. (а.с. 17, 18, 19).

З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи Городоцького районного суду Львівської обл. № 2/441/296/2015р. видно, що із ОСОБА_3 присуджено до стягнення на користь позивача ОСОБА_4 аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 500 грн. щомісячно.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей до шести років у розмірі: з 1 січня 2018р. 1 492 грн., з 1 липня 1 559 грн., з 1 грудня 1 626 грн.

Отже, розмір аліментів визначених за вищеозначеним рішенням суду на дитину ОСОБА_5, 2014р.н. в сумі 500 грн. є значно нижчим від встановленого мінімуму і недостатнім для утримання позивачем ОСОБА_2 доньки.

Як убачається із пояснень відповідача ОСОБА_3 та досліджених судом матеріалів справи, він не працює, має на утриманні батьків, його майновий стан, з часу ухвалення судового рішення про стягнення алментів на доньку, не змінився.

Разом з тим, у позивачки ОСОБА_2, як видно із матеріалів справи, змінився сімейний стан, вона 04.02.2016р. вдруге зареєструвала шлюб, виховує сина ОСОБА_6, 2015р.н. (а.с.17, 18).

Враховуючи вищенаведене, а також ті обставини, що з 01.01.2018р. зріс прожитковий мінімум в т.ч. на дітей до шести років, а розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить переконання про необхідність збільшення розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на доньку.

Ураховуючи в сукупності усі наведені обставини справи, суд приходить висновку, що коштів, які стягнуються із відповідача за рішенням суду від 20.04.2015р. на доньку ОСОБА_5, 2014р.н. недостатньо, що позивачці матеріально важко, що відповідач молодого віку, працездатний і взмозі надавати утримання дочці в сумі 1 000 грн. щомісячно.

Підстав до стягнення з відповідача 1 500 грн. на утримання дитини, суд не знаходить.

З огляду на вимоги ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 159, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 192 СК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (30.06.1988р.н., ІПН НОМЕР_1, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_2 Львівської обл.) в користь ОСОБА_2 (29.04.1994р.н., зареєстрованої на ІНФОРМАЦІЯ_3 Львівської обл.) аліменти на доньку ОСОБА_5, 10.09.2014р.н., в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовити, за безпідставністю.

Стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 441/509/15-ц (пров. № 2/441/296/2015) виданого на виконанання рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 20.04.2015р. про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліментів на на доньку ОСОБА_5, 10.09.2014р.н., в сумі 500 грн. щомісячно, припинити з дня набрання цим рішенням законної сили та після погашення боржником заборгованості повернути стягувачу.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Суддя: Українець П.Ф.