Справа №333/211/18
Провадження №2/333/823/18
06 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Ковпака, 29, Ідентифікаційний код 00039019 до ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 191 339 грн. 80 коп., а також стягнути судові витрати з відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач,та ОСОБА_1 договору кредиту №318-07П46-К від 04.12.2007 року, остання отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 282 800,00 гривень, строком погашення не пізніше 03.12.2022 року, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом. 30.09.2013 року було укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 318-07П46-К від 04.12.2007 року було внесено зміни до умов кредитування, зокрема збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 21 % річних. Однак, ОСОБА_1 порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлена судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилась та не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
04.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір кредиту № 318-07П46-К, згідно умов якого кредитор надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 282 800,00 гривень, строком погашення не пізніше 03.12.2022 року, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом на споживчі цілі. У свою чергу, ОСОБА_1 зобовязалась належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 03.12.2022 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором (а.с. 3-6).
30.09.2013 року було укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 318-07П46-К від 04.12.2007 року було внесено зміни до умов кредитування, зокрема збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 21 % річних (а.с. 7-12).
Пунктом 2.4 договору кредиту №318-07П46-К від 04.12.2007 року передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не врахування день погашення кредиту.
Відповідно до п.4.1 договору кредиту №318-07П46-К від 04.12.2007 року у разі допущення позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному п.п. 2.4, 2.7, 2.9 договору , комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.
Однак, ОСОБА_1 вимоги договору кредиту №318-07П46-К від 04.12.2007 року належним чином не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому у повному обсязі не сплачує.
За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту №318-07П46-К від 04.12.2007 року станом на 13.12.2017 року складає 191 339 грн. 80 коп., а саме: заборгованість за кредитом 8 888 грн. 64 коп., заборгованість по відсотках 182 263 грн. 98 коп., інфляційні витрати за кредитом 181 грн. 85 коп., інфляційні витрати за відсотками 5 грн. 33 коп.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі договору кредиту №318-07П46-К від 04.12.2007 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, надав відповідачу ОСОБА_1 кредит. Однак, остання порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках, пені відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі.
Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.13 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 522, 530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4,12,13,76,81,141,280,289 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Ковпака, 29, Ідентифікаційний код 00039019 до ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Ковпака, 29, Ідентифікаційний код 00039019 заборгованість по договору кредиту №318-07П46-К від 04.12.2007 року в розмірі 191 339 (сто девяносто одна тисяча триста тридцять девять) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Ковпака, 29, Ідентифікаційний код 00039019 витрати по сплаті позивачем судового збору у розмірі 2 870 (дві тисячі вісімсот сімдесят) грн. 10 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 06.04.2018 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Р.С. Холод