Справа № 177/1948/16-ц
Провадження № 2/177/63/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2018 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

секретаря судового засідання Проліз Є.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_8

представника відповідача Юрковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій уточнюючі позовні вимоги просив суд визнати недійсним договір укладений 10.01.2013 між позивачем та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» в особі голови Окунєвої І.О., щодо оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності, та стягнути на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.01.2013 між позивачем, та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» в особі голови Окуневої І.О., укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до п. 1 договору оренди земельної ділянки ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» прийняло в строкове платне володіння та користування дану земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Акта прийому-передачі об'єкту оренди від 10.01.2013 позивач передав ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» земельну ділянку у володіння та користування у стані, що відповідне умовам договору оренди.

Згідно п. 9-11 договору оренди земельної ділянки ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» взяв на себе зобов'язання сплачувати позивачу, щороку орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 3296,17 гривень в грошовій або натуральній формі за ринковими цінами. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації. Орендна плата сплачується по договору не пізніше, як у термін від 15 серпня по 01 листопада кожного року.

Згідно п. 17 договору оренди земельної ділянки у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором сплачується пеня у розмірі 120 % річної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочки.

Згідно п. 29 договору оренди земельної ділянки обов'язком орендаря є використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а також забезпечення екологічної безпеки при користуванні земельною ділянкою шляхом додержання вимог земельного та природоохоронного законодавства.

В свою чергу ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», порушуючи умови договору оренди земельної ділянки, а саме: своєчасно не сплачує позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі, систематично не враховує при визначені розміру орендної плати за користування земельною ділянкою коефіцієнти індексації. Пропонує позивачу отримувати орендну плату за користування земельною ділянкою в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, ведете сільськогосподарське виробництво на належній позивачу земельній ділянці без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, постійно вирощуючи соняшник, який виснажує земельну ділянку. Порушив екологічний стан земельної ділянки, знищивши захисну лісосмугу обабіч земельної ділянки. Перешкоджає внесенню в строки, встановлені чинним законодавством, плати земельного податку.

Пунктом 38 договору оренди земельної ділянки визначено, що Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації Надеждівською сільською радою. З 01.01.2013 набрали чинність ЗУ «Про Державний земельний кадастр», постанова КМУ від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», зміни до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З прийняттям зазначених нормативних актів повноваження, щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки та скасування державної реєстрації цих прав не розповсюджуються на компетенцію Надеждівської сільської ради.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація даного договору оренди земельної ділянки відбулась 17.02.2016 (через три роки після його підписання) державним реєстратором Жовтоводського міського управління юстиції Ліб Наталею Сергіївною.

Пунктом 29 договору оренди земельної ділянки визначено обов'язок ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» приступати до використання земельної ділянки після набуття чинності цього Договору.

Також представник позивача зазначив, що позивач, як орендодавець, жодного оригіналу договору оренди земельної ділянки з ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» в 2016 році для подання на державну реєстрацію до Жовтоводського міського управління юстиції не підписувала.

Позивачем неодноразово на адресу ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», направлялись пропозиції щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, але всі вони залишаються по теперішній час без відповіді.

Присутні в судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Присутня в судовому засіданні представник відповідача, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, крім того, просила застосувати строки позовної давності.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником, земельної ділянки площею 5.9249 га, розташованої на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП 113816 (а.с.10) та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.02.2016 (а.с.11-13).

10.01.2013 між позивачем та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» в особі голови Окунєвої І.О., укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,9249 га у тому числі рілля 5,9249 га, кадастровий номер НОМЕР_1.с.14-16).

Із зазначеного договору видно, що він зареєстрований Надеждівською сільською радою Криворізького району 20.04.2013, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 119 (а.с.16).

Відповідно до акта прийому-передачі об'єкта оренди (а.с. 16), позивач передала зазначену земельну ділянку в користування ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» 10.01.2013.

Як зазначила в своїй позовній заяві позивач, відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки, що виражається в несвоєчасній сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою в повному обсязі, систематично не враховує при визначені розміру орендної плати за користування земельною ділянкою коефіцієнти індексації, пропонує отримувати орендну плату в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, веде сільськогосподарське виробництво без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, постійно вирощуючи соняшник, який виснажує земельну ділянку, порушує екологічний стан земельної ділянки, знищивши захисну лісосмугу земельної ділянки, перешкоджає внесенню в строки, встановлені чинним законодавством, плати земельного податку.

У зв'язку з порушенням договору оренди, позивачем на адресу відповідача неодноразово надсилалися пропозиції, щодо розірвання договору (а.с.18-20,21,22-24,25,26), на які відповідач жодним чином не відреагував, у зв'язку із чим позивач вимушена була звернутися до суду.

Частиною 1 статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 210 ЦК України встановлює, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 6 Закону України "Про оренду землі" визначає, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частина 2 вказаної статті встановлює, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Як видно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, вищевказаний договір оренди земельної ділянки, укладений з ОСОБА_1, 17.02.2016 зареєстровано у Жовтоводському міському управлінні юстиції.

З 01.01.2013 набрали чинності ЗУ "Про Державний земельний кадастр", постанова КМУ від 17.10.2012 № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру", а також зміни до ЗУ "Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відтак сільські ради з 01.01.2013 не мали повноважень проводити державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Таким чином, здійснення Надеждівською сільською радою запису на Договорі оренди, щодо його державної реєстрації не спричинив жодних правових наслідків з огляду на відсутність у сільської ради станом на момент вчинення такого запису відповідних повноважень.

Постановою ВСУ від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16 зроблено правовий висновок, щодо того, що набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Як на підставу для визнання Договору оренди недійсним позивач посилається на те, що державним реєстратором Жовтоводського міського управління юстиції Ліб Н.С. безпідставно проведено державну реєстрацію оспорюваного Договору оренди, оскільки, як вказує позивач, вона, як Орендодавець жодного договору оренди земельної ділянки з ФГ "ТЕХАГРОМЕТ" у 2016 році для подання його на державну реєстрацію до Жовтоводського міського управління юстиції не підписувала.

У зв'язку з цим позивач наголошує на неналежності їй підпису в оригіналі договору оренди, який міститься в реєстраційній справі правонаступника Жовтоводського міського управління юстиції - відділу з питань реєстрації апарату Жовтоводської міської ради та виконкому, який діє в особі виконкому Жовтоводської міської ради.

Відповідно до висновку експерта № 3656-17 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи (а.с.216-219) - підписи від імені ОСОБА_1 в графах : «Орендодавець» в оригіналі договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Крім того, згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

У постанові від 21.09.2016 № 6-1512цс16 Верховний Суд України зробив висновок, що відсутність у договорі однієї з істотних умов не унеможливила виконання договору, зокрема в частині проведення розрахунків, і сторони протягом певного часу виконували договір погодженим способом, то незгода позивачів з умовою виконання договору не може бути підставою для визнання їх прав порушеними в момент укладення договору та визнання його недійсним з цих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24 та 25 цього закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими

Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 разове невнесення плати за договором оренди земельної ділянки не є підставою для його розірвання.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем справлялася орендна плата в натуральній формі, що підтверджується відомостями, на видачу ячменю на суму 1500,00 гривень, пшениці на суму 500,00 гривень, кукурудзи на суму 500,00 гривень та соняшника на суму 200,00 гривень в рахунок земельного паю за 2016 рік, в яких позивач ставила особистий підпис, в підтвердження отримання орендної плати(а.с.43,44,45,46), також даний факт підтверджується бухгалтерськими довідками ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» від 31.07.2016 (а.с. 47), та від 31.10.2016 (а.с. 48). Крім того, позивач отримувала гроші за оренду землі за 2013, 2014, 2015 роки, що підтверджується відомостями про видачу орендної плати (а.с. 113-127).

В судовому засіданні позивач зазначила, що вона дійсно значний час отримувала платню за оренду земельної ділянки, так як, раніше з 2006 по 2010 роки, вона укладала договір оренди з ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», та після закінчення строку дії договору, ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», продовжував користуватися земельної ділянкою з її згоди, без укладання договору. На даний час позивача не влаштовує розмір платні, яку їй сплачує відповідач за оренду земельної ділянки, також позивач посилається на те, що відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки, що виражається в несвоєчасній сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою в повному обсязі, систематично не враховує при визначені розміру орендної плати за користування земельною ділянкою коефіцієнти індексації, але не підтверджує дані доводи жодним чином, не надавши суду розрахунок заборгованості. Крім того, доводи позивача про неналежне виконання умов договору, не можуть бути покладені в основу визнання договору недійсним.

Крім того, позивачем не доведено, що відповідач пропонує отримувати орендну плату в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, веде сільськогосподарське виробництво без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, порушує екологічний стан земельної ділянки, знищивши захисну лісосмугу земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача, вказував на те, що позивача ОСОБА_1 не повідомлено про те, що у 2016 році, змінено голову ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» з Окунєвої І.О. на Косенкова Р.О., що порушує її права, як орендодавця, але при цьому представником позивача не обґрунтовані зазначені доводи, та не доведено, які саме права позивача, як орендодавця було порушено.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені в судовому засіданні обставини, свідчать про те, що позивач та відповідач уклали договір оренди земельної ділянки, при цьому позивач отримувала кошти за оренду зазначеної земельної ділянки за 2013,2014,2015,2016 роки, що не заперечувалось в судовому засіданні самою позивачкою.

Суд не бере до уваги доводи позивача, про не підписання нею вказаного договору, оскільки сторонами виконувались умови договору з 2013 року, що підтверджується поясненнями позивача та прийняттям нею орендної плати протягом тривалого часу. Окрім того, з 2013 року позивач не зверталася до суду із позовними вимогами про визнання договору неукладеним.

Що стосується клопотання представника відповідача, щодо застосування строків позовної давності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.ст. 252, 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання. Беручи до уваги, те, що договір оренди землі укладався сторонами строком на 10 років, звернення позивача з позовом в вересні 2016 року, до припинення вказаного договору, не вважається вчиненим після спливу позовної давності.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.182,210,638 ЦК України, ст.ст. 12,13,18,81,259 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: