Справа № 310/1096/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04 квітня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. ОСОБА_3 на підставі договору міни від 31 березня 1994 року належала 1/3 частина домоволодіння по вул. Центральна (ОСОБА_4), 46, кв. 4 в м. Бердянську Запорізької області. На той час позивач з батьками мав право на частку у праві власності на вказане домоволодіння, що складало квартиру 1, де і зареєстрований позивач. ОСОБА_3 на прохання своєї дружини 25 березня 2004 року зареєстрував в квартирі № 4 вказаного будинку ОСОБА_2 як члена родини і вона проживала там декілька днів. На початку квітня 2004 року остання добровільно покинула вказане житло і більше там не зявлялась. 30 серпня 2010 року ОСОБА_3 помер, а 14 червня 2012 року, на підставі свідоцтва про паво спадщину за законом власницею квартири № 4 стала ОСОБА_3, дочка померлого. 07 грудня 2013 року на підставі договору дарування, укладеного між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_1 отримав у власність 1/3 частку зазначеного домоволодіння, а саме - квартиру № 4 по вул. Центральна (ОСОБА_4), 46 в м. Бердянську Запорізької області. Весь цей час відповідачка була зареєстрована в спірній квартирі, але в ній не проживала. ОСОБА_2 неодноразово пропонувалось добровільно знятися з реєстрації, вона не заперечувала, але з різних підстав цього не робила. Позивач має намір продати належну йому квартиру, реєстрація відповідачки є перешкодою для розпорядження майном. Просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідачка, повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, вислухавши свідка ОСОБА_5, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на ч. 1 ст. 156 ЖК України, ст. 48 ЗУ «Про власність» право членів сімї власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника, з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сімї, за відсутністю між ними договірних відносин, зокрема найму, оренди, тощо, втрачають право користування цим приміщенням.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 червня 2012 року 1/3 частина житлового будинку № 46 в м. Бердянську Запорізької області належала ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_3

Відповідно до договору дарування від 07 грудня 2013 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 1/3 частину житлового будинку № 46 в м. Бердянську Запорізької області.

Згідно паспорту ОСОБА_2 серії СА 253367, виданого 19 липня 1996 року Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області, відповідачка з 25 березня 2004 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що будинок № 46 по вул. К.Маркса раніше був комунальною власністю, кожна сімя мала ордер на проживання в окремій квартирі цього будинку. ОСОБА_3, чоловік свідка, придбав у власність квартиру № 4 зазначеного будинку. 25 березня 2004 року на прохання свідка він зареєстрував в квартирі дальню родичку ОСОБА_2, яка декілька днів після реєстрації мешкала в квартирі, а в квітні 2004 року забрала свої речі, виїхала і більше в квартирі ніколи не проживала. ОСОБА_3 помер, його дочка ОСОБА_3 отримала свідоцтво на право власності 1/3 частину будинку № 46 по вул. К.Маркса в м. Бердянську, що яка складає квартиру № 4, в подальшому вказане майно подарувала ОСОБА_1 Свідок говорила відповідачці, що здійснено відчуження квартири і що їй необхідно знятися з реєстрації, ОСОБА_2 не заперечувала, але не зявилась в призначений для зняття з реєстрації день. Свідку відомо, що позивач має намір продати зазначену квартиру.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОСОБА_4), 46, кв. 4, не є власником вказаної квартири або членом його сімї, проте зареєстрована. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цієї квартири.

Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, (71110, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. К. Макса (Центральна)АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, (71110, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. К. Макса (Центральна)АДРЕСА_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, (71110, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. К. Макса (Центральна)АДРЕСА_2) такою, що втратила право користування квартирою № 4 житлового будинку № 46 по вул. К. Макса (Центральна) у м. Бердянську Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_6