Справа№ 505/1453/16-ц
Провадження № 4-с/505/1/2018
У Х В А Л А

05.04.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Подільську Одеської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 (зацікавлена особа ОСОБА_4),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, та просить визнати дії головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 неправомірними і зобовязати його прийняти виконавчий лист до виконання та виконати рішення суду.

Свої вимоги мотивувала тим, що 19.04.16 року головним державним виконавцем Татару Д. Д. було неправомірно, без зясування всіх обставин справи та не використавши надані йому права та обовязки згідно Закону України "Про виконавче провадження" повернуто йому без прийняття до виконання виконавчий лист №505/1453/16-ц, за яким було стягнуто на його користь з ОСОБА_4 суму боргу за договором позики та судові витрати.

Сторони у судове засідання не зявились.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 19.09.2012 року у розмірі 80842,32 грн. (вісімдесят тисяч вісімсот сорок дві грн.32 коп.); стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 808,42 грн. та 150,00 грн. витрат на оплату обяви в газету, а всього 958,42 грн.

25 листопада 2016 року Котовським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист №505/1453/16-ц по вказаній цивільній справі.

02.10.2017 року стягувач ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №505/1453/16-ц від 25 листопада 2016 року.

12.102.017 року головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Підставами для повернення у повідомленні вказано: не зазначення у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорту боржника; боржник відповідно до виконавчого документу зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим необхідно предявити виконавчий документ згідно територіальної дислокації до Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області. Стягувачем не надано жодних підтверджуючих документів того, що боржник займається підприємницькою діяльністю на території Другого Малиновського ВДВС м ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області.

Скаржник вважає вказані дії головного державного виконавця Татару Д. Д. щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірними, що і змусило його звернутися до суду з даною скаргою.

Як вбачається з положень ч.1ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і підлягають виконанню на всій території України.

Положення п.6 ч.1ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»(на далі „Закон) передбачають умови відмови у відкритті провадження, через невідповідність виконавчого документа вимогам ст.18 Закону.

Як вбачається з положень п.3 ч.1 ст.18 Закону, у виконавчому документі зазначаються, в тому числі, індивідуальний ідентифікаційний код боржника.

У відповідності до правової позиції Верховного суду України по цивільній справі№ 6-45цс14 від 21 травня 2014 року, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

На момент видачі виконавчого листа код боржника суду не був відомий.

Відповідно дост..11 ч.3 п.3 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно зіст .11 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, дії старшого державного виконавця головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання не відповідають вимогам закону та є неправомірними, а повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням наведених вище норм та встановлених обставин справи, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є неправомірними .

Щодо вимог скарги про зобов'язання державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист і виконати рішення суду то суд враховує вимоги ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання

виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред''явити його до виконання. Аналогічне положення було передбачено ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Як роз'яснено Вищим спеціалізованим судом України у Постанові Пленуму № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (п.18).

Отже, заявлена вимога про зобов'язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання не ґрунтується на вимогах закону та є передчасною, оскільки у цій частині заявник вимагає судового захисту заздалегідь не порушеного права, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 260,261, 447 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо повернення виконавчого листа № 505/1453/16-ц без прийняття до виконання.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня одержання копії цієї ухвали, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.О.Івінський