"01" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі: Седик Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Багдасарова О.М., ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування,
Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить усунути відповідача ОСОБА_3 від права на спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6.
Мотивуючи вимоги тим, що він перебував у шлюбі із ОСОБА_6, який було зареєстровано 12 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районною управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.
Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2
На випадок своєї смерті ОСОБА_6 заповіт не складала.
Спадкоємцями за законом першої черги, окрім позивача та доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донька від попереднього шлюбу померлої ОСОБА_6 - відповідач ОСОБА_3
ОСОБА_6, тяжко хворіла, проходила тривале лікування, за своїм станом здоров'я не могла обходитись без сторонньої допомоги, відповідачу було відомо про стан здоров'я матері, проте вона уникала зустрічей, жодних стосунків із спадкодавцем не підтримувала, здоров'ям, моральним та матеріальним становищем не цікавилася.
Похоронами померлої ОСОБА_6 займався лише відповідач із своїми близькими родичами.
А відтак, позивач вважає, що відповідач не має права на спадкування за законом, оскільки за життя матері не турбувалась про неї, не підтримувала її матеріально, під час хвороби матері залишила її у безпорадному стані, чим фактично ухилилась від виконання свого обов'язку, як донька, щодо утримання спадкодавця та надання їй допомоги, а тому на підставі ст. 1224 ЦК України не має права на спадкування за законом, що змушує його звернутись з даним позовом до суду.
У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав якими обґрунтовується позовна заява просили позов задовольнити.
Позивач суду пояснив, що для оформлення спадщини звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Багдасарової О.М. про прийняття спадщини у своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. В подальшому він написав заяву про відмову від своєї частки спадщини на користь доньки.
Відповідач протягом останніх років не проживала з померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6, залишила її у безпорадному стані коли та хворіла на онкологію, а тому позивач просить про усунення ОСОБА_3 від спадкування.
Відповідач та треті особи у судове засідання не з'явились, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло.
На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Багдасарова О.М. надіслала належним чином завірені копії матеріали спадкової справи №02/2014 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідка ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року народилась ОСОБА_2, батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого повторно 17 березня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районною управління юстиції у м. Києві (а.с. 7).
12 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районною управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10, про що складено актовий запис №150. Після одруження ОСОБА_10 іменувалась прізвищем «ОСОБА_12».
ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 05 серпня 2013 року (а.с. 8).
Відповідно до ст. 1271 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За життя ОСОБА_6 заповіту не склала.
Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Під час судового розгляду встановлено, що спадкоємцями першої черги є позивач - чоловік померлої, їх малолітня на той час донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідач ОСОБА_3, яка також являється донькою померлій ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6 Інших спадкоємців І черги судом не встановлено.
Як убачається із матеріалів справи після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_6, а також ОСОБА_5, ОСОБА_11 на праві спільної часткової власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 листопада 1996 року, виданого ДП «Екос» ХК «Київміськбуд» згідно розпорядження №682 (а.с. 9-10).
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
22.01.2014 року чоловік померлої - позивач ОСОБА_1, в інтересах на той час малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Багдасаровій О.М. заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6
Також, 22.01.2014 року позивач подав приватному нотаріусу заяву по відмову від прийняття ним спадщини після смерті дружини на користь доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 матері ОСОБА_6 не зверталась.
Як убачається із довідки (форма 3) виданої ЖРЕО №409 від 15.01.2014 року №36 у квартирі АДРЕСА_1, у якій за життя проживала ОСОБА_6, зареєстровані її діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - відповідач по справі (а.с. 11).
За даними Актів затверджений начальником ЖРЕО №409 від 12.12.2014 року та від 18.02.2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована але не проживає у АДРЕСА_3 з 2006 року і по теперішній час (а.с. 12, 13).
Згідно довідки Київського міського клінічного онкологічного центру від 10.03.2016 року №298 встановлено що 29.07.2013 року ОСОБА_6 поступила у відділення хіміотерапії №2 у важкому стані.
Хвора проходила обстеження та отримувала симптоматичне лікування. У зв'язку з неможливістю проведення подальшого спеціального лікування через важкий загальний стан та розповсюдження онкологічного процесу, хвора 01.08.2013 року була переведена у відділення паліативної медицини КМКОЦ.
При наростаючих проявах серцево-судинної, легеневої недостатності та пухлинної інтоксикації ІНФОРМАЦІЯ_8 року в 10 год. 30 хв. хвора померла (а.с. 14).
У судовому засідання допитана в якості свідка ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_6 перед смертю тяжко хворіла знаходилась у безпорадному стані, за своїм станом здоров'я не могла обходитись без сторонньої допомоги, її доглядав чоловік ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, а інша донька ОСОБА_3 жодних стосунків із матір'ю не підтримувала, не спілкувалась із нею, здоров'ям, моральним та матеріальним становищем не цікавилася.
Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.
Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на ту обставину, що відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані.
Як було встановлено у судовому засіданні хвора ОСОБА_6 потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджується поясненнями позивача, показами свідка, дослідженими судом письмовими доказами.
Відповідач ОСОБА_3 з 2006 року не відвідувала матір за місцем її проживання та своєї реєстрації, за час хвороби ОСОБА_6 у лікарні її не провідувала, не надавала їй матеріальної допомоги, моральної підтримки, не займалась похоронами.
Судом достеменно встановлено та доведено, належними і допустимими доказами у розумінні ст. 77-79 ЦПК України, що ОСОБА_6 мала тяжку хворобу - рак шийки матки ІІІБ. ступеню (T3NхM0). Через важкий загальний стан та розповсюдження онкологічного процесу, пухлинної інтоксикації, потребувала постійного стороннього догляду, що свідчить про перебування останньої в безпорадному стані.
Виходячи зі змісту ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не надала.
А відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216,1217,1222- 1224,1258, 1261 ЦК України, суд-
Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Багдасарова О.М., ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування - задовольнити.
Усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_4 від права на спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.