233 Справа № 233/651/18
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

05 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С. ,

за участю секретаря Ліман С.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 23 червня 2007 року, актовий запис № 164 від 23 червня 2007 року складений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Донецької області. В обґрунтування позову зазначила, що подружжя від шлюбу має малолітню дитину ОСОБА_3, 05 липня 2009 року. Вважає, що із відповідачем не може сумісно проживати через несумісність характерів, різне ставлення до життя та відсутність спільної мови, через що між ними виникають сварки. Спору про поділ спільного майна та місце проживання дитини не має. Позивач вважає, що сімю зберегти не можливо. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити за нею прізвище ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що не заперечує проти надання строку на примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, зазначив, що не заперечує проти надання строку на примирення.

Судом встановлено, що 23 червня 2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Донецької області, актовий запис № 164 від 23.06.2007 року. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину ОСОБА_3, 05 липня 2009 року.

Згідно з ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

У звязку з викладеним, враховуючи те, що сторони не заперечували проти надання строку на примирення, а також те, що подружжя має малолітню дитину, суд вважає за необхідне надати сторонам строк для примирення строком 1 місяць, що в даному випадку має бути достатнім та не суперечить моральним засадам суспільства. В звязку з наданням подружжю строку для примирення провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 251, 253, 259, 260, 261, 353, п. 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення тривалістю один місяць.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення.

Підготовче судове засідання призначити на 05 травня 2018 року о 09-00 годині у звязку із закінченням строку для примирення.

Про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя