Справа № 750/1482/18
Провадження № 2/750/886/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря Будаш М.В.,

за участі представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

22 лютого 2018 року ОСОБА_5, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст..71, 72 ЖК України, оскільки відповідачі не проживають у квартирі понад шість місяців.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Відповідачі позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки ОЖБК від 09.02.2018 року №537 (а.с.5) за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані власник ОСОБА_5, мати ОСОБА_3, батько ОСОБА_1, сестра ОСОБА_4

ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 як його законний представник звернувся з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_3 мати позивача та ОСОБА_4 сестру позивача такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України, з тих підстав, що вони не проживають у вказаній квартирі з 2013 році. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача, а саме ОСОБА_1, посилається на правовідносини, які склалися між ним та відповідачами, а не на правовідносини, що склалися між позивачем ОСОБА_5 та відповідачами.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на положення ст. 71, 72 ЖК України, норми яких на спірні правовідносини не поширюються, оскільки наведені правові норми регулюють питання користування жилими приміщеннями в будинках державного та громадського житлового фонду.

Відповідно до п.39 Постанови №5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Керуючись ст..ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 іпн НОМЕР_1), що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 іпн НОМЕР_2) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 іпн НОМЕР_3 ) про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення виготовлено 02.04.2018 року.

Суддя Н.В.Требух