Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-п/641/13/2018 Справа № 2-2605/10
У Х В А Л А

02 квітня 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк в особі відділення «Харківська регіональна дирекція» ПАТ ВТБ Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить скасувати заочне рішення від 10.12.2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк в особі відділення «Харківська регіональна дирекція» ПАТ ВТБ Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилається на те, що про розгляд вказаної справи його не було належним чином повідомлено, судові повістки він не отримував крім того вказує, що відповідач ОСОБА_2 сплатив всю суму заборгованості за кредитом.

В судове засідання сторони не зявились про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

При здійсненні підготовчих заходів для розгляду даної заяви було виявлено, що матеріали цивільної справи №2-2605/10 були знищені у встановленому порядку за закінченням строків зберігання.

Ухвалою суду від 05.02.2018 року провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення зупинено до вирішення питання про відновлення втраченого провадження.

14.03.2018 р. ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова відмовлено у відновленні втраченого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк в особі відділення «Харківська регіональна дирекція» ПАТ ВТБ Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Так в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства , скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Матеріали цивільної справи знищено за закінченням строку зберігання, що унеможливлює перевірку обґрунтованості доводів заявника щодо поважності причин неявки до судового засідання.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення, заявник не наводить посилань на докази, що мають, на її думку, істотне значення для правильного вирішення справи і які не досліджувались судом при розгляді справи у звязку із неявкою відповідача.

Будь яких доказів на підтвердження посилання відносно того, що другим відповідачем ОСОБА_2 була сплачена заборгованість по кредитному договору, заявником не надано.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, а тому заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 287,288, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -ОСОБА_3