ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/77/18
Провадження №2/477/306/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

при секретарі судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши без участі сторін в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- універсальна товарна біржа "Віконт-Т" про визнання договору купівлі - продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 14 липня 2000 року між нею та ОСОБА_3 на універсальній товарній біржі "Віконт-Т", був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкою, що розташовані в АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що між ними були домовлені та виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу, а саме: продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, тому просила визнати дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу зазначеного будинку разом з земельною ділянкою.

Під час розгляду справи за ухвалою суду від 20 березня 2018 року, в зв'язку зі смертю

ОСОБА_3, до участі в справі був залучений її правонаступник - ОСОБА_2.

В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, представник позивачки надіслала на адресу суду заяву в якій позов підтримала та просила справу розглянути без її участі та без участі позивачки.

Відповідач направив до суду листа, в якому позовні вимоги визнав, просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявні матеріали і докази у справі достатні для її вирішення по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

14 липня 2000 року позивачка уклала на універсальній товарній біржі "Віконт-Т" письмовий договір № 1911, за яким придбала у ОСОБА_3 цілий житловий будинок з надвірними будівлями і земельною ділянкою, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

При продажу будинок належав власнику на підставі свідоцтва на право приватної власності на жилий будинок від 1 квітня 1989 року.

Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0,23 га належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 8 серпня 1994 року.

3 серпня 2000 року позивач зареєструвала даний договір в комунальному підприємстві «Миколаївське МБТІ» та отримала на своє ім'я реєстраційне посвідчення.

В даний час позивачка дізналась, що укладений договір про купівлю нерухомості повинен бути нотаріально посвідченим. Однак, на тепер засвідчити його нотаріально у неї не має можливості.

Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був чинним на час спірних правовідносин, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України).

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Однак сама по собі відсутність такої технічної реєстрації не впливала на момент виникнення права власності на дійсність договору за вимогами ЦК України 1963 року.

Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може на вимогу однієї із сторін договору визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що сторони узгодили всі суттєві його умови, в тому числі й ціну, проте його укладення в нотаріальній формі на даний час неможливе у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, тому суд вбачає достатньо підстав для визнання вказаного договору дійсним.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 258- 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- універсальна товарна біржа "Віконт-Т" про визнання договору купівлі - продажу дійсним - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований 14 липня 2000 року на універсальній товарній біржі "Віконт-Т" під № 1911, за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями і земельною ділянкою, площею 0,23 га, виділену для його будівництва та обслуговування, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко