Справа № 351/2691/17
Номер провадження №2/351/248/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М.,

з участю секретаря Нагірняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Прутівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд із позовом до Прутівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельні ділянки.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04.03.2017 р. померла мама позивача ОСОБА_4, яка посвідчила заповіт на користь позивача. ОСОБА_4 проживала вналежному їй будинку в с. Долішнє- Залуччя по вул. Підгірна, 46, Снятинського району, в якому станом 14.11.2011 р. відбулася пожежа. Після пожежі ОСОБА_4 перейшла проживати в належний позивачу житловий будинок в с. Прутівка, де проживала до дня смерті, позивач похоронив ОСОБА_4 В передбачений шестимісячний термін не звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, а тому просить встановити факт постійного проживання з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Матері позивача на підставі державного акту Серія Р1 №195542 від 14.02.2003 р. на праві власності належали земельні ділнки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,17 га. в звязку з відсутністю оригіналу державного акту нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує.

Представник відповідача Прутівської сільської ради в судове засідання не зявився.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542, виданого на ОСОБА_5, слідує, що останній належали земельні ділянки № 296 площею 1,072 га та земельна ділянка №852 площею 1,098 га., загальною площею 2,17 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради.

З заповіту від 16.03.2011 р.посвідченого секретарем Горішньозалучанської сільської ради, слідує, що ОСОБА_4 заповіла житловий будинок, що знаходиться в с. Долішнє- Залуччя по вул. Підгірна «а», що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САВ №333222 від 27.08.2009р., а також земельний пай, що належить останній на підставі державного акта на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542 від 14.02.2003 р. на користь ОСОБА_1

З свідоцтва про народження Серія ЯЛ №697413, виданого на ОСОБА_1, слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_6 та ОСОБА_5

З довідки від 01.10.2012 р. №1080, виданої Горішньозалучанською сільською радою, слідує, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та жителька с. Долішнє- Залуччя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 одна і таж особа.

З довідки від 19.12.2017 р. №1193, виданої Прутівською сільською радою, слідує, що ОСОБА_4 останні 5 років до дня смерті проживала з сином ОСОБА_1 в належному йому будинку в с. Прутівка. Поховання її здійснювалося в с. Прутівка в даному будинку так як її будинок в с. Залуччя Долішнє згорів у 2011 р.

З довідки від 03.10.2017 р. №5673, виданої Горішньозалучанською сільською радою, слідує, що за ОСОБА_4, що померла 04.03.2017 р. в с. Долішнє- Залуччя, Снятинського району Івано-Франківської області рахується земельний пай розміром 2,14 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542. На день смерті ОСОБА_4 у вказаному господарстві були зареєстровані, остання була зареєстрована одна. Після смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступив ОСОБА_1- син. Заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався 16.03.2011 р. за №19 у виконкомі Горішньозалучанської сільської ради.

З акту про пожежу від 14.11.2011 р. слідує, що внаслідок короткого замикання телевізора пожежою знищено, житловий будинок, що знаходиться в Долішнє- Залуччя, вул. Підгірна, що належить ОСОБА_4 Пожежею знищено: електролічильник, телевізор та інші речі домашьного вжитку, кімнату та коридор житлового будинку, частково знищено покрівлю.

Виходячи з вищенаведеного суд прийшов до висновку, що слід встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини 31.05.2008 р..

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встанволеного статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України,у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельні ділянки №296 площею 1,072 га та земельну ділянку №852 площею 1,098 га, загальною площею 2,17 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Горішньозалучанської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №248 від 14.02.2003 р. належала ОСОБА_5, яка померла 04.03.2017р.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини 04.03.2017 р..

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки №296 площею 1,072 га та земельну ділянку №852 площею 1,098 га, загальною площею 2,17 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Горішньозалучанської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області,яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №248 від 18.02.2003 р. належала ОСОБА_5, яка померла 14.02.2003 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.