Справа №489/5840/17 11.04.2018
Провадження №22-ц/784/604/18
Справа 489/5840/17 Головуючий першої інстанції: Рум'янцева Н.О.
Провадження № 22-ц/784/604/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: Колосовський С.Ю.
Постанова

Іменем України

11 квітня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючий - Колосовський С.Ю.,

судді: Ямкова О.О., Локтіонова О.В.,

секретар судового засідання - Тищенко Л.С.,

за участі: представників стягувача та боржника відповідно Сахарової І.В., Семещенко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Турборус»

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2018 року

за клопотанням Закритого акціонерного товариства «Турборус» (далі - ЗАТ «Турборус») про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Ярославської області від 07 червня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

В грудні 2017 року ЗАТ «Турборус» звернулося до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Ярославської області від 07 червня 2016 року, яким стягнуто з Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» на користь ЗАТ «Турборус» 816 788 256 рублів Російської Федерації боргу та 200000 рублів Російської Федерації державного мита.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2018 року у задоволені клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі ЗАТ «Турборус», посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, просило ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення клопотання.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду - це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

За правилами ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, у разі якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2012 року між ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» та ЗАТ «Турборус» був укладений договір поставки №272/11, згідно п. 11.2 якого сторони дійшли згоди, що суперечки і розбіжності, які виникають в процесі виконання цього договору, вирішуються, як правило, сторонами за взаємною домовленістю, а при недосягненні згоди, в порядку передбаченому Угодою країн СНД від 20.03.1992р. «Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності».

Пунктами «б», «в» статті 4 названої Угоди від 20.03.1992р. (ратифікована Постановою Верховної Ради України №2889-ХІІ від 19.12.1992 року) визначено, що суд держави-учасниці СНД має право розглядати перелічені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території даної держави - учасниці СНД здійснюється торгова, промислова або інша господарська діяльність підприємства (філіалу) відповідача; виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Пунктом «в» статті 9 цієї ж Угоди, передбачено, що у виконанні рішення може бути відмовлено, якщо спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом.

Рішенням Арбітражного суду Ярославської області від 07 червня 2016 року стягнуто з Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» на користь ЗАТ «Турборус» 816 788 256 рублів Російської Федерації боргу за договором поставки, який було розірвано в односторонньому порядку та 200000 рублів Російської Федерації державного мита.

Рішення набрало законної сили та на його виконання був виданий виконавчий лист по справі №А82-13743/2015 від 07 липня 2016 року серія ФС №011266889.

ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» на території Ярославської області Російської Федерації не здійснювало торгову, промислову, господарську діяльність та не мало в цій області представництва (філіалу).

Представництво ж, яке ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» має в м. Москві Російської Федерації не укладало в інтересах юридичної особи договір поставки з ЗАТ «Турборус».

Листом від 02 червня 2015р. ЗАТ «Турборус» повідомив ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» про одностороннє розірвання договору поставки.

Враховуючи те, що місцезнаходженням боржника ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» є м. Миколаїв, Україна, то спір щодо стягнення з нього на користь ЗАТ «Турборус» боргу за розірваним в односторонньому порядку договором поставки, повинен був розглядатись на території України.

За такого, місцевий суд дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відповідно до ст. 468 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому що норми міжнародного та національного законодавства передбачають відмову у задоволенні клопотання при наявності хоча б однієї з підстав.

Оскільки суд постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст. 375 ЦПК підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Турборус» залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 11 квітня 2018р.

Головуючий: Судді: