Ухвала

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 761/16799/15-ц

провадження № 61-4774св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного

цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року у складі судді Маліновської В. М. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 січня 2016 року у складі колегії суддів: Чобіток А. О., Немировської О. В., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - ГУ МВС України в місті Києві) про встановлення факту, що має юридичне значення, і просив встановити факт загибелі (смерті) ІНФОРМАЦІЯ_2 слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя, здоров'я, статевої свободи та статевої недоторканості особи, слідчого відділу Шевченківського районного управління ГУ МВС України в місті Києві лейтенанта міліції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період проходження служби в органах внутрішніх справ України під час виконання службових обов'язків.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 посилався на те, що його донька ОСОБА_2 у період з 01 вересня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проходила службу в органах внутрішніх справ України. З 20 червня 2009 року вона працювала слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя, здоров'я, статевої свободи та статевої недоторканості особи, слідчого відділення Шевченківського районного управління ГУ МВС України в місті Києві, мала спеціальне звання - лейтенант міліції.

ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 21 год. 00 хв. у лісопарковій зоні «Сирецький гай» поблизу будинку АДРЕСА_1 на шляху з роботи додому вона була вбита невідомим злочинцем, який наніс їй чотири проникаючі колото-різані поранення лівої частини грудей.

Згідно з висновком службового розслідування за фактом її загибелі, затвердженим заступником начальника ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_4 28 травня 2010 року, смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у період проходження служби в органах внутрішніх справ при обставинах, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

Посилаючись на невідповідність зазначеного висновку дійсності і нормам законодавства України, якими регламентовані поняття «проходження служби в органах внутрішніх справ» та «виконання службових обов'язків», просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що смерть його доньки сталася у період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання нею службових обов'язків.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт загибелі (смерті) слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя, здоров'я, статевої свободи та статевої недоторканості особи, слідчого відділення Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві лейтенанта міліції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у період проходження служби в органах внутрішніх справ України, під час виконання нею службових обов'язків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що працівник міліції незалежно від посади, часу та місця знаходження, у тому числі і на шляху з роботи додому, у разі безпосереднього виявлення подій, які загрожують особистій чи громадській безпеці, зобов'язаний вжити заходів щодо попередження і припинення правопорушень, а у разі якщо за таких обставин працівнику міліції внаслідок безпосереднього впливу правопорушника на працівника буде завдано шкоди, то така шкода вважається завданою у період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 січня 2016 року апеляційну скаргу ГУ МВС України в місті Києві задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року змінено та викладено в наступній редакції. Висновок комісії, який міститься в акті за формою Н-5*, складеному за наслідками розслідування нещасного випадку, що трапився з лейтенантом міліції ОСОБА_2, слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя, здоров'я, статевої свободи та статевої недоторканості особи, слідчого відділу Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано незаконним. Зобов'язано ГУ МВС України в місті Києві скласти акт за формою Н-1* про нещасний випадок, що трапився у період проходження служби при виконанні службових обов'язків лейтенантом міліції ОСОБА_2, слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя, здоров'я, статевої свободи та статевої недоторканості особи, слідчого відділу Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві ІНФОРМАЦІЯ_2.

Змінюючи рішення місцевого суду апеляційний суд виходив з того, що саме у зазначений спосіб підлягає захисту порушене право особи при розгляді в суді у порядку цивільного судочинства спорів про встановлення факту нещасного випадку, про що зазначено у постановах Верховного Суду України від 28 листопада 2011 року № 6-64цс11 та від 17 квітня 2013 року № 6-29цс13.

У касаційній скарзі ГУ МВС України в місті Києві просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 січня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 або про закриття провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано і не взято до уваги, що ОСОБА_5 проходила публічну службу та була звільнена з публічної служби у зв'язку зі смертю, оскільки була особою середнього начальницького складу органів внутрішніх справ та мала спеціальне звання - лейтенант міліції. Усі правовідносини між позивачем та відповідачем виникли саме у площині публічно-правових спорів із суб'єктом владних повноважень, а тому мають вирішуватись у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

19 березня 2016 року ОСОБА_1 надіслано заперечення на касаційну скаргу, яке обґрунтовано тим, що судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими відповідно до вимог закону, з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, які були досліджені у судових засіданнях. Доводи ГУ МВС України в місті Києві, що викладені у касаційній скарзі, є незаконними, необґрунтованими та безпідставними.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2016 року справу № 761/16799/15-ц призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексуУкраїни в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

27 січня 2018 року справу № 761/16799/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві оскаржує судові рішення також і з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції, цю справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник О. В. Ступак