Справа № 473/526/18
"11" квітня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
21 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 25 червня 2016 року у Вознесенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №9. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину : сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть з липня 2016 року. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та справу було призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 20 березня 2018 року підготовче провадження було закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Відповідно до п.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.
Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
В судовому засіданні було встановлено, що 25 червня 2016 року у Вознесенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та Шестопаловою (після укладення шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4, актовий запис №9. (свідоцтво про шлюб І-ФП №122669, видане 14 липня 2016 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть з липня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім'ї, про що свідчить його неявка в судове засідання.
За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 25 червня 2016 року у Вознесенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №9 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 704 грн.80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 200 грн.
Після набрання рішенням суду законної сили присвоїти прізвищє позивачу - ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя: М.М. Ротар