Постанова

Іменем України

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 310/6329/15-ц

провадження № 61-3689св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, приватний нотаріус Бердянського нотаріального округу Запорізької області Чуєва Тетяна Тихонівна, ОСОБА_3,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року у складі суддів: Осоцького І. І., Кухаря С. В., Панкеєва О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (далі - ВДВС Бердянського МРУЮЗапорізької області), приватного нотаріуса Бердянського нотаріального округу Запорізької області Чуєвої Т. Т., ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Позов мотивовано тим, що під час проведення прилюдних торгів з продажу належної йому Ѕ частки квартири було порушено положення пунктів 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі - Тимчасове положення). Позивач зазначає, що здійснення продажу з прилюдних торгів Ѕ частини квартири без вирішення технічної можливості виділу цієї частки в натурі й набуття нею статусу об'єкта цивільних прав не відповідають вимогам закону. Експертом-оцінювачем надано висновок про ліквідаційну вартість Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 Запорізької області станом на 29 березня 2013 року в розмірі 59 496 грн. Листом від 23 жовтня 2013 року приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція») повідомило ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна, призначені на 21 жовтня 2013 року, не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту. Актом про зниження вартості арештованого майна від 24 жовтня 2013 року було знижено вартість Ѕ частки належної йому квартири на 25 % та встановлено у розмірі 44 622 грн. 14 листопада 2013 року ПП «СП «Юстиція» було проведено публічні торги та продано належну йому частку ОСОБА_3 Позивач вказує, що всупереч нормам Тимчасового положення та вимогами статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», з моменту оцінки

Ѕ частини квартири, здійсненої станом на 29 березня 2013 року, до її продажу з прилюдних торгів пройшло більше 6 місяців, що є підставою для визнання таких торгів недійсними.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив визнати недійсними результати прилюдних торгів з продажу

Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, проведених ПП «СП «Юстиція», оформлених протоколом прилюдних торгів від 14 листопада 2013 року № 05/235/13/А-1; визнати недійсним акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21 листопада 2013 року, затверджений в. о. начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Скидан О. А.; визнати недійсним видане приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т. Т. свідоцтво про придбання ОСОБА_3 нерухомого майна з прилюдних торгів.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсними результати прилюдних торгів з продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, проведених приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», оформлених протоколом прилюдних торгів від 14 листопада 2013 року № 05/235/13/А-1.

Визнано недійсним акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21 листопада 2013 року, затверджений в. о. начальника відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Скидан О. А.

Визнано недійсним видане приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т. Т. свідоцтва про придбання ОСОБА_3 нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване 13 лютого 2014 року за № 155, а саме: Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у звіті про ліквідаційну вартість Ѕ частини квартири, що належить позивачу, суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 було визначено станом на 29 березня 2013 року в розмірі 59 496 грн. Цього ж дня, цей звіт передано до ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області, а перші прилюдні торги ПП «СП «Юстиція» були призначені на 21 жовтня 2013 року, тобто фактично майже через місяць після сплину шестимісячного строку з моменту підписання звіту. Прилюдні торги, оформлені протоколом від 14 листопада 2013 року № 05/235/13/А-1, всупереч частині п'ятій статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» відбулись поза межами шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. ОСОБА_1 в позовній заяві не було наведено та під час судового розгляду справи не було встановлено, що внаслідок того, що торги були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна, підвищилася вартість майна, що реалізовувалося на спірних прилюдних торгах. А також не встановлено, що були порушені права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів позивача.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах. Крім того, у порушення норм процесуального права, апеляційний суд розглянув справу за відсутності представника позивача, незважаючи на наявність поважних причин.

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у липні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просить залишити без задоволення касаційну скаргу, посилаючись на те, що апеляційним судом правильно установлено, відсутність порушених прав позивача при проведенні прилюдних торгів.

25 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Встановлено, й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області знаходилося виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції у Запорізькій області податкової заборгованості в сумі 192 172,75 грн.

Експертом-оцінювачем ОСОБА_6 надано висновок про ліквідаційну вартість Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 станом на 29 березня 2013 року без врахування ПДВ в розмірі 59 496 грн.

25 вересня 2013 року між ПП «СП Юстиція» та ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області укладено договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

ПП «СП «Юстиція» листом від 23 жовтня 2013 року повідомило начальника ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме: Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, яке належить боржнику ОСОБА_1 та передано на реалізацію згідно з договором від 25 вересня 2013 року, призначені на 21 жовтня 2013 року, не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

Актом головного державного виконавця Годіної А. Ю. про зниження вартості арештованого майна від 24 жовтня 2013 року, знижено вартість арештованого майна шляхом уцінки вартості, визначеної експертом, на 25 % та визначено ціну для реалізації в розмірі 44 622 грн.

Протоколом ПП «СП «Юстиція» проведення прилюдних торгів від 14 листопада 2013 року з реалізації Ѕ частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1, переможцем торгів оголошено ОСОБА_3

Головним державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області Годіною А. Ю. складено акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 21 листопада 2013 року, затвердженого в. о. начальника відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області Скидан О. А., на підставі якого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т. Т. видане свідоцтво від 13 лютого 2014 року на ім'я ОСОБА_3 про право власності на Ѕ частину вказаної вище квартири, зареєстровано в реєстрі за № 155.

З урахуванням норм частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п'ятої статті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Проте судом установлено, що оцінку реалізованого з торгів майна проведено відповідно до вимог закону, сплив строку оцінки майна не вплинув на результати торгів, оскільки позивачем не було надано доказів того, що ринкова вартість квартири на момент проведення прилюдних торгів була вищою порівняно з тією вартістю, за якою квартиру продано на прилюдних торгах.

Установлено, що ОСОБА_1 у своїх позовних вимогах не визначив, в чому полягало порушення його прав в результаті того, що акт про оцінку майна був підписаний 29 березня 2013 року, а прилюдні торги, оформлені протоколом № 05/235/13/А-1 відбулися 14 листопада 2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку з моменту підписання звіту.

Підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, яке може полягати у підвищенні вартості майна на час проведення торгів, що реалізовувалося на спірних прилюдних торгах, що не було встановлено у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, оскільки матеріали справи не містять в собі підтвердження того, що були порушені права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що факт порушення прав позивача щодо визначення стартової ціни продажу майна з прилюдних торгів був встановлений під час судового засідання 30 листопада 2015 року, оскільки позивачем не доведено, що ринкова вартість Ѕ частини спірної квартири станом на день її реалізації була більшою від тієї вартості, за якою вона була виставлена на продаж, що відповідно могло б вплинуло на розмір погашення заборгованості позивача за виконавчим провадженням.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд розглянув справу за відсутності представника позивача, не заслуговують на увагу, оскільки 18 квітня 2016 року представник позивача надав заяву про відкладення розгляду справи, призначеної на 19 квітня 2016 року, у зв'язку із зайнятістю в іншому процесі в м. Бердянську. Справа тричі призначалася до розгляду, про що позивач був завчасно повідомлений, підтвердженням чого є його розписки про отримання повідомлень, у судове засідання ані позивач, ані його представник не з'являлися, про причини своєї неявки позивач не повідомив. Суд апеляційної інстанції, відклавши два рази розгляд справи, через неявку позивача та його представника дійшов правильного висновку, що клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи втретє задоволенню не підлягає, виходячи з положень статей 169, 304, частини другої статті 305 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи судом, за змістом яких у разі повторної неявки позивача або його представника до суду, незалежно від причин неявки, справа розглядається у його відсутності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

У абзаці 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки апеляційного суду, викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Рішення суду апеляційної інстанції містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі належних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому це рішення відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Голов уючий В.С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська