АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1407/18 Головуючий І інстанції - Шахова В.В.
Справа № 621/1025/15-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК»

на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення штрафу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» про визнання деяких пунктів договору недійсними, розірвання договору та стягнення грошової суми, -

в с т а н о в и в:

05 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» (далі по тексту - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу за договором іпотеки.

19 листопада 2017 року позивач подав у суд заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, що розташований по АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24 грудня 2008 року № 15/449-08.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що в провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває вказана цивільна справи, в якій позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути заборгованість, пеню, штраф, звернутися стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю - магазин-кафе літ. «Б-2» загальною площею 428,10 кв.м, розташований по АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24 грудня 2008 року по справі № 15/449-08.

30 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 в якості забезпечення виконання умов кредитного договору № 167 від 30 липня 2007 року було укладено договір іпотеки № 127, предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3 від 08 червня 2007 року,; а також домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 74,2 кв.м, житлового будинку літ. Б-2, житловою площею 253,7 кв.м, загальною площею 428,1 кв.м та надвірні будівлі: котельня літ. В, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 503,3 кв.м та належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 червня 2007 року, посвідченого виконкомом Тимченківської сільської ради від 18 червня 2007 року за номером 28, та зареєстрованого в КП «Зміївське БТІ» за номером червня 2007 року, реєстраційний номер 7185147, номер запису 252 в книзі 3.

Відповідач ОСОБА_2 в порушення умов іпотечного договору самовільно переобладнала житловий будинок літ. Б-2 під магазин-кафе, без згоди на те іпотекодержателя, таким чином порушила права позивача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24 грудня 2008 року по справі № 15/449-08 за ФОП ОСОБА_2 визнано право власності на нежитлову будівлю магазин-кафе літ. Б-2, загальною площею 428,10 кв.м по АДРЕСА_1.

Позивач вважав, що відповідачі своїми діями мають намір позбавити банк, як іпотекодержателя предмета забезпечення за кредитним договором № 167 від 30 липня 2007 року та ухилитися від відповідальності за невиконання його умов в частині належного повернення банку, отриманих позичальниками грошових коштів та сплати відсотків і штрафів за неналежне виконання його умов.

Отже, існує реальна загроза утруднення виконання та невиконання можливого рішення Зміївського районного суду Харківської області у справі № 621/1025/15-ц.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року у задоволенні заяви ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, зазначало, що судом не взято до уваги те, що матеріалами справи підтверджено, що приватним нотаріусом Гаврильєвим В.І. 30 липня 2007 року накладено заборону відчуження на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 30 липня 2007 року № 127, укладеного між банком та ОСОБА_2 Проте на даний час зазначена заборона не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки відповідачі самовільно частково зруйнували і переобладнали в інший об'єкт нерухомого майна зазначений предмет іпотеки.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила відмовити ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

Свої доводи обґрунтовувала тим, що з огляду на те, що на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, накладено заборону відчуження, то вважала, що заявником не доведено яким чином в подальшому може існувати загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вважала, що позивач фактично вимагає від суду накладення повторної (дублюючої) заборони на іпотечне майно, що є недопустимим.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, в тому числі і на земельну ділянку, на якій знаходиться об'єкт нерухомості (спірна будівля), накладено заборону відчуження, заявником не доведено яким чином в подальшому може існувати загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, заявником не надано жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 з моменту ухвалення рішення Господарським судом Харківської області намагалася відчужити цей об'єкт нерухомості, що свідчить про безпідставність посилань заявника на наявність у відповідача ОСОБА_2 наміру уникнути відповідальності по виконанню умов кредитного договору та договору іпотеки.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05 травня 2015 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, та стягнення штрафу за договором іпотеки.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року відкрито провадження у справі.

19 листопада 2017 року позивач подав у суд заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, що розташований по АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24 грудня 2008 року № 15/449-08.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення штрафу за договором іпотеки.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта вбачається, що 30 липня 2007 року за № 5395949 реєстратором Приватним нотаріусом Гаврильєвим В.І. внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо заборони на нерухоме майно на підставі заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна, іпотечного договору від 30 липня 2007 року, реєстраційний номер 1456, заборона реєстровий номер 1457, об'єкт обтяження: домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, номер РПВН: 7185147, власник: ОСОБА_2

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24 грудня 2008 року визнано право власності за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на нежитлову будівлю - магазин-кафе літ. Б-2 загальною площею 428,10 кв. м по АДРЕСА_1.

20 січня 2009 року за реєстраційним номером майна 26160135 зареєстрована нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 20 січня 2009 року; ПІБ: ОСОБА_2; право власності: приватна; частка власності: 1/1; підстава виникнення права власності: рішення суду, № 15/449-08, 24 грудня 2008 року, Господарський суд Харківської області.

Відповідно до Актуальної інформації про об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 17, об'єкт житлової нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (номер об'єкта в РПВН 7185147) - житловий будинок літ. А-1 зруйновано згідно технічного звіту від 04 грудня 2015 року, виданого ТОВ «Зміївське районне підприємство містобудування, архітектури та землевпорядкування».

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що іпотекодавець ОСОБА_2 без згоди іпотекодержателя ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» переобладнала предмет іпотеки - житловий будинок літ. Б-2 у нежитлове приміщення, під магазин-кафе.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що за заявою учасника справи, суд має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваний прав бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням учасників справи, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав забезпечення позову ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», колегія суддів приймає до уваги предмет позову, та ті обставини, що іпотекодавець ОСОБА_2 без згоди іпотекодержателя ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» переобладнала предмет іпотеки - житловий будинок літ. Б-2 у нежитлове приміщення, під магазин-кафе, що розташоване по АДРЕСА_1, внаслідок чого існуюча заборона відчуження на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 30 липня 2007 року № 127, не відповідає фактичному об'єкту нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що не виключена можливість відчуження зазначеного нерухомого майна відповідачами, на яке ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» просить накласти арешт, а тому доводи заявника щодо забезпечення позову вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Зміївського районного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року не може бути визнана законною, обґрунтованою й такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 376 ЦПК України, а заява ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» - задовольнити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю магазин-кафе літ. «Б-2» загальною площею 428,10 кв.м, розташований по АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 26160135, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24 грудня 2008 року № 15/449-08, до ухвалення у справі остаточного рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 30 березня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський