Справа № 569/9260/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої суми щомісячної адресної грошової допомоги, суд -
Відповідач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення на інтернет-сторінці Рівненського міського суду Рівненської області в порталі «Судова влада» в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Судом встановлено, що Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради з 12.11.2014 року по 11.05.2015 року відповідачу ОСОБА_2 була призначена щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, на підставі заяви ОСОБА_2 від 12.11.2014 року.
Під час наступних звернень ОСОБА_2 до відповідача від 12.05.2015 року, 02.12.2015 року, 17.05.2016 року, допомога їй як внутрішньо переміщеній особі продовжувалась з урахуванням положення п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг №505 від 01 жовтня 2014 року. В своїх заявах відповідач вказувала, що в її власності та власності членів сімї немає житлового приміщення, розташованого в інших ніж тимчасово окупована територія України та району проведення антитерористичної операції, та те, що на депозитному банківському рахунку немає коштів в розмірі, що перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних громадян.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до п. 2 Порядку №505 від 01.10.2014 року, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Відповідно до п. 10 Порядку №505 від 01.10.2014 року, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Як вбачається з інформації наданої Державною фінансовою інспекцією України в Рівненській області в листі-запиті від 01.08.2016 року щодо розміщення коштів внутрішньо переміщених осіб на депозитних рахунках в сумі, що перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб в періоди: 01.10.2014 р. - 24.07.2015 р.; 01.10.2014 р.- 26.08.2015 р.; 27.07.2015 р.- 31.08.2015 р.; 01.09.2015 р.-29.04.2016 р.; 27.08.2015 р.-31.08.2015 р.; 01.09.2015 р.-29.04.2016 р.
З письмових пояснень ОСОБА_2 від 02.08.2016 року вбачається, що вона не заперечує щодо наявності в неї депозитних рахунків в яких сума вкладу перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, та, що дані кошти накопичувала на навчання сина, також повідомила, що дані кошти є одним з джерел для існування їхньої сімї.
Згідно п.6 Порядку №505 від 01.10.2014 року, (в редакції від 03.06.2017 р.) грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Відповідно до п. 12 вищевказаного Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
30 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до УПСЗН із заявою про вирахування переплати з наступних нарахувань у 100% розмірі, однак після закінчення терміну перепризначення 11.11.2016 року, відповідач до управління не зверталась із заявою про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам та самостійно суму надміру виплачених коштів не сплатила.
Згідно п. 11 Порядку №505 від 01.10.2014 року, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, з відповідача слід стягнути 1600,00 грн. судового збору в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 1600,00 грн. судового збору в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_4