ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/846/17

Провадження № 22ц/790/1097/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Афоніна К.О.

імена сторін:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2017 року у складі судді Єрмак Н.В. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, який уточнював під час судового розгляду справи, та остаточно просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 83080 грн. 46 коп., три відсотка річних у розмірі 4302 грн. 01 коп., інфляційне збільшення з простроченої суми за весь час прострочення в сумі 18789 грн. 28 коп., а всього 106171 грн. 75 коп. та відшкодувати судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 10 лютого 2015 року він надав ОСОБА_1 у позику гроші в розмірі 92000 грн., про що було складено розписку. Згідно розписки відповідач повинен був повернути всю суму боргу до 10 червня 2015 року, однак до теперішнього часу відповідач сплатив лише 8919 грн. 54 коп. У зв'язку з несплатою боргу у встановлений в розписці термін, позивач звернувся до суду про стягнення суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційного збільшення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 83080 грн. 46 коп., три відсотка річних у розмірі 4302 грн. 01 коп., інфляційне збільшення з простроченої суми за весь час прострочення в сумі 18789 грн. 28 коп., а всього 106171 грн. 75 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за договором позики не виконав, а тому на відповідача слід покласти обов'язок повернути суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та сплатити трьох відсотків річних, в розмірах, що наведені у розрахунках позивача. Оскільки позивачем до позовної заяви додано документальне підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн., суд дійшов до висновку про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить змінити рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2017 року в частині розміру витрат на правову допомогу та зменшити розмір відшкодування до 6464 грн. В іншій частині рішення суду не оскаржується та апеляційна скарга відповідні доводи не містить. Кількість годин надання правової допомоги апелянтом також не оскаржується.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. судом першої інстанції не враховано вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Згідно акту наданих послуг адвокатом надано правову допомогу у кількості 10 год. 10 хв., у зв'язку з чим граничний розмір компенсації повинен становити 6464 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню, а рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2017 року зміні.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до підпункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що у січні 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Інтереси ОСОБА_2 ОСОБА_4 представляв на підставі договору № 10-01/2017 про надання правової допомоги від 10 січня 2017 року.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що розмір гонорару, що сплачується клієнтом на користь адвоката є конфіденційною інформацією та узгоджується сторонами окремо у додатковій угоді до даного договору.

Додатковою угодою від 16 січня 2017 року до договору № 10-01/2017 про надання правової допомоги від 10 січня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 доповнили пункт 1 договору підпунктом 1.2 в наступній редакції: «Адвокат зобов'язується надати клієнту правову допомогу, пов'язану з представництвом інтересів клієнта в Московському районному суді м. Харкова як позивача у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу». Сторони домовились, що гонорар адвоката за надання правової допомоги, пов'язаної з представництвом інтересів клієнта в Московському районному суді м. Харкова як позивача у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу становитиме 10000 грн.

Згідно акту приймання-передачі виконаних послуг від 14 серпня 2017 року адвокатом ОСОБА_4 частково виконані свої зобов'язання за договором та надано наступні послуги:

- адвокатом було підготовлено адвокатський запит та отримано інформацію щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 - 2 год.;

- адвокатом підготовлено та подано до суду позовну заяву та необхідний пакет документів задля стягнення з відповідача боргу - 3 год.;

- адвокатом прийнято участь у двох судових засіданнях Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/846/17 (19.04.2017 року: з 14 год. 15 хв. до 14 год. 45 хв. та 06.06.2017 року: з 09 год. 15 хв. до 09 год. 55 хв.);

- адвокат ознайомився з матеріалами справи № 643/846/17 у зв'язку з наданням відповідачем копій документів у підтвердження своєї правової позиції до суду та ненаданням документів позивачеві - 1 год.;

- адвокатом підготовлено заяву про зменшення розміру позовних вимог та подано до суду - 2 год.;

- адвокатом надано консультацію клієнтові з приводу спірних правовідносин з відповідачем - 1 год.

З копії квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 14 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_4 згідно договору № 10-01/2017 10000 грн.

Відповідно до статті 84 ЦПК України, в редакції на час ухвалення судового рішення, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», в редакції чинній на час ухвалення судового рішення», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пунктом 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до Закону України № 1801-VIII від 21 грудня 2016 року «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі - 1600 гривень.

Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу дорівнює 6506 грн. 67 коп. (640х10+640/60х10), тому витрати на правову допомогу підлягають зменшенню з 10000 грн. до 6506 грн. 67 коп.

Зважаючи на те, що допущене судом першої інстанції неправильне застосування вищенаведених норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи, оскаржуване судове рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2017 року змінити.

Розмір витрат на правову допомогу, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 зменшити з 10000 грн. до 6506 грн. 67 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки у випадках передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2018 року.

Головуючий -

Судді: