Справа № 487/259/18
Провадження № 2/487/994/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі : головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Єлишевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, непорозуміння, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного, тому шлюб між ними носить формальний характер.

Ухвалою суду від 22.01.2018 року відкрите провадження у справі.

06.03.2018 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та погоджується з обставинами зазначеними в позові, на розлучення згодна, просила розглянути справу за її відсутності.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про його задоволення.

В судове засідання відповідач не зявилась.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, 23.10.2003 року народженя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2016 року по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, непорозуміння, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. року.

Таким чином, суд вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст. ст. 76, 81 89, 263-265ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) і ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2) 19 вересня 2002 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №843 - розірвати.

Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина