Головуючий суду 1 інстанції - Юзефович І.О.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 428/2021/17
Провадження № 22ц/782/124/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Стахової Н.В.

суддів: Коновалової В.А., Коротенка Є.В.

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 липня 2018 року (суддя Юзефович І.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в обґрунтування якого вказала, що з 10 листопада 2001 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від спільного життя з останнім має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина.

Позивач просила суд стягнути з ОСОБА_5 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 липня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На користь держави з ОСОБА_5 суд стягнув судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 січня 2018 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 липня 2017 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм процесуального права.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що останній належним чином не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. У період з 27 червня 2017 року по 19 жовтня 2017 року перебував у відрядженні за кордоном, телефонограму суду про дату і час розгляду справи не отримував. Крім того, апелянт посилається на те, що судом не було прийнято до уваги, що окрім неповнолітнього сина ОСОБА_6, подружжя має малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який також має право на отримання аліментів від батька. Стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу буде порушувати права цієї дитини.

У судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Представник позивача апеляційну скаргу не визнала, просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення відповідача та його представника, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Ухвалюючи заочне рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені факти про те, що сторони перебувають у шлюбі та мають неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в свідоцтві про народження яких батьком вказано відповідача. Діти мешкають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні.

Тому, зважаючи на ці обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказані обставини та висновки суду першої інстанції щодо права позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні позивачки, допомогу на утримання дитини у добровільному порядку відповідач не надає. Відповідач є працездатною особою і за законом також зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Окрім того, згідно довідки Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецький ОРГХИМ» від 27.06.2017 року за №100 заробітна плата відповідача за період з грудня 2016 року по травень 2017 року включно склала 40395 грн.83 коп.

Отже відповідач є працездатною особою, перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сєвєродонецький ОРГХИМ», отримує заробітну плату, тому має можливість сплачувати аліменти.

В апеляційній скарзі відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а він лише не згоден з їх розміром.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині розміру стягнутих з відповідача аліментів на утримання дитини.

Так, судом не було враховано те, що положення ст. 182 СК України передбачають що при визначенні аліментів суд враховує також наявність у платника аліментів інших дітей.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що наявність у платника аліментів інших дітей, враховується незалежно від того, надає він їм фактично утримання чи ні.

Однак, судом не були враховані в повній мірі положення зазначеної вище норми права та зазначені вище обставини.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи відповідач пояснив, що в грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини.

Даний факт підтверджується ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2017 року про відкриття позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи у відповідача наявність малолітньої дитини, колегія суддів вважає, що з останнього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення судом норм процесуального права, зокрема якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, часі місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає про те, що справа розглянута судом першої інстанції за його відсутності. Про дату, час та місце засідання суду він належним чином повідомлений не був, але у відповідності до положень ЦПК України повідомлення є обов'язковим.

Згідно ст. 74 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які надсилаються особам, що беруть участь у справі.

Судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере учать у справі.

В ч. 2 ст. 76 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, передбачено, що розписка про одержання судової повістки разом з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручили, повертається до суду.

Отже, Цивільно-процесуальним Кодексом України чітко передбачений порядок вручення судових повісток, а саме те, що належним повідомленням є повідомлення про вручення рекомендованого поштового листа.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка з дійсним позовом звернулась до суду 27 лютого 2017 року. Ухвалою суду від 13 квітня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання на 18 травня 2017 року.

Потім справа призначалася до розгляду у судовому засіданні, а саме: на 26 червня 2017 року, останній раз на 12 липня 2017 року, коли судом було винесено оскаржуване рішення суду.

19 квітня 2017 року, судом першої інстанції на адресу відповідача ОСОБА_5 рекомендованим листом із повідомленням про вручення направлялася судова повістка, яка повернулася «за закінченням встановленого строку зберігання».

26 червня 2017 року відповідачу була здійснена телефонограма про розгляд справи 12 липня 2017 року, а також надано оголошення у газеті «Урядовий кур'єр».

Враховуючи, що з 27 червня 2017 року по 19 жовтня 2017 року відповідач перебував за межами території України, про що свідчать відмітки у закордонному паспорті, колегія суддів вважає, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, як це передбачено ст.ст. 74,76 ЦПК України в редакції яка діяла до 15 грудня 2017 року та було обов'язковим.

Приймаючи до уваги положення п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України та враховуючи доводи апеляційної скарги і зазначені вище обставини, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про часткове задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апелянтом доведена наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 липня 2018 року підлягає скасуванню, а позов - частковому задоволенню.

Керуючись, ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1 а користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2018 року.

Головуючий

Судді: