АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

10 квітня 2018 року

м. Харків

справа №640/6709/17

провадження № 22-ц/790/1987/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув в порядку спрощеного провадження в місті Харкові цивільну справу №640/6709/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал»за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 22 січня 2018 року ( суддя Шмадченко С.І.),-

встановив:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вимог зазначала, що 30.11.2015 року під час обстеження належної їй квартири працівниками КП «Харківводоканал» було складено акт, в якому відображено неправдиву інформацію, яка ганьбить її як людину та громадянина. З урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 50000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 22 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що діями саме відповідача їй було завдано моральну шкоду. Крім того, інформація, вказана в акті не є недостовірною, а являється оціночним судженням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, Закону України «Про інформацію». Інформація, яка ганьбить честь та гідність позивачки зазначена працівниками відповідача в офіційному документі, який є документом з відкритим доступом, в зв'язку з чим є всі підстави для відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2015 року по цивільній справі №639/3374/15 було зобов`язано КП «Харківводоканал» провести обстеження системи централізованого водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 ( а.с. 6 ).

30.11.2015 року працівниками підприємства здійснено вихід до вищевказаної квартири та складено акт, де зазначено інформацію про те, що ОСОБА_1 вела себе неадекватно та агресивно, в квартиру для проведення обстеження не допустила ( а.с. 4 ).

Стаття 269 ЦК України встановлює, що кожній особі від народження або за законом належать особисті немайнові права. Особисті немайнові права не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані із фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав. Не може бути позбавлена цих прав.

У ст. 270 ЦК України міститься перелік змісту особистих немайнових прав, як право на життя, на охорону здоров'я, на безпечне життя і здоров'я довкілля, право на свободу, в тому числі і право на повагу до гідності та честі.

За змістом ст. 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з частинами 1, 2статті 30 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості . … Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Також пунктом 19 Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

З матеріалів справи вбачається, що в акті від 30.11.2015 року дійсно була викладена інформація, яка стосується позивачки, яка могла бути доведена до відома певної кількості осіб. Проте, вказана інформація є викладенням працівниками КП «Харківводоканал» подій, які відбувалися під час складання цього акта та особиста оцінка поведінки ОСОБА_1 при цьому.

Відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 22 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

О.М. Хорошевський