Справа № 642/344/18
Провадження 2/642/627/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, який виконує функції органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

26.01.2018 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3. Стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини у відділеннях Ощадного банку України, або опікуна, або прийомних батьків, до яких буде влаштовано дитину.

До суду надійшла заява, в якій представник позивача просить забезпечити вказаний позов шляхом зобовязання органу опіки та піклування тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до дитячого закладу, відповідно віку та стану здоровя дитини та заборонити відповідачам вчиняти будь-які дії з приводу можливого повернення дитини до себе, у звязку з реальною загрозою життю дитини.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що батьки малолітньої дитини не виконують своїх батьківських обовязків щодо медичного спостереження дитини, про що свідчать повідомлення адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19».

ОСОБА_6 ОСОБА_3 народився 27.04.2015 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, яка міститься в матеріалах справи.

Батьки дитини, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, протягом двох років ухиляються від виконання батьківських обовязків. ОСОБА_7 з 23.05.2018 знаходиться на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району (далі ССД по Холодногірському району), як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах.

Батько, ОСОБА_4, протягом тривалого часу не працює, утриманням родини не займається. Мати, ОСОБА_5, має періодичні тимчасові заробітки. Умови для проживання та розвитку дитини батьками не створено: в помешканні антисанітарія, розкидані речі, побиті та розкидані меблі. ОСОБА_6 ОСОБА_7 не забезпечений необхідним харчуванням відповідно віку.

Батьки неодноразово наражали дитину на небезпеку, залишали без нагляду. У травні 2016 року малолітнього ОСОБА_7 було поміщено до КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19» за актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту

чи знайдену дитину та її доставку у звязку із тим, що дитина залишилась

без нагляду батьків в результаті їх сильного алкогольного спяніння. Питання щодо повернення малолітнього ОСОБА_3 на виховання батьків було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини. Батьків було зобовязано пройти курс лікування від алкогольної залежності

та попереджено про неприпустимість повторення подібних ситуацій. Подібна ситуація повторилась вночі 17.01.2017 року. Співробітниками патрульної поліції на території автостанції «Холодна гора» було виявлено малолітнього ОСОБА_3 разом з матірю, ОСОБА_5, яка знаходилась у стані сильного алкогольного спяніння та фізично не могла піклуватись про дитину. Дитину було повернуто на виховання батькам та винесено останнє попередження про наслідки зловживання алкогольними напоями, ухилення від виконання батьківських обовязків, залишення дитини без нагляду та у небезпечних умовах.

Протягом 2017 року до Служби у справах дітей по Холодногірському району надходили письмові та усні повідомлення щодо асоціальної поведінки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх ухилення від виконання батьківських обовязків від адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19», КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 320», Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Холодногірського району, Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, які додані (будуть додані) до матеріалів справи.

Після надходження до ССД по Холодногірському району 12.01.2018 телефоном повідомлення від адміністрації КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 320» було здійснено комісійний вихід в родину ОСОБА_5 за участю співробітників ЦСССДМ та дільничних офіцерів поліції. Сергія разом із бабусею, ОСОБА_8, вдома не було (після дзвінка від співробітника ССД бабуся прийшла додому та забрала дитину). В помешканні, де проживає родина, було брудно, вся квартира засмічена речами, поламаними меблями, зірвані з завіс міжкімнатні двері (фото додаються). Будь-яка їжа для дитини була відсутня.

Мати, ОСОБА_5, прийшла додому після тимчасових заробітків з ознаками сильного алкогольного спяніння. Батько, ОСОБА_4, також мав ознаки дії речовин, змінюючих свідомість, поводив себе вкрай агресивно, лаявся, погрожував дружині та членам комісії, розбив рукою вікно на кухні. Співробітниками ССД по Холодногірському району було викликано ОСОБА_4 спеціальну бригаду швидкої медичної допомоги.

Вранці 17.01.2018 до ССД по Холодногірському району телефоном

(а згодом і листом від 17.01.2018 № 01-07/07, який є у матеріалах справи) від адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19» надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4, з ОСОБА_3 був на прийомі дільничного лікаря-педіатра. Під час візиту до лікарні батько поводив себе агресивно, вживав спиртову настоянку глоду, нецензурно лаявся, знущався над малолітнім ОСОБА_3: підвішував дитину на шарфі, намагався стати на нього ногами. Сергій був блідий, наляканий, дуже легко вдягнений. Батько витяг його на вулицю та пішов у невідомому напрямку.

Одразу ж за адресою проживання дитини виїхали представники ССД по Холодногірському району, ЦСССДМ, інспектор ювенальної превенції та дільничні офіцери поліції. Зі слів бабусі, ОСОБА_8, матері не було вдома вже декілька діб. Батько мав ознаки алкогольного спяніння, був вкрай агресивний, кидався у бійку з посадовими особами структур, причетних до роботи з дітьми.

На підставі п. 3? Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 комісійно було складено акт оцінки рівня безпеки дитини (додаток 2) та вирішено направити малолітнього ОСОБА_3 для обстеження до КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19», де він перебуває до теперішнього часу. За інформацією адміністрації лікарні від 15.03.2018 № 01-07/24 малолітній ОСОБА_3 17.01.2018 був доставлений у занедбаному стані, зниженого харчування, зневоднений, заляканий, неконтактний, з відставанням у фізичному та мовному розвитку. На даний час дитина набрала 2 кг ваги, пройшла обстеження, має задовільний стан здоровя.

Таким чином, у разі повернення дитини до відповідачів, є усі підстави стверджувати про наявність реальної загрози для життя та здоровя дитини.

Розглянувши зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що відповідачі по справі недбало ставиться до своєї малолітньої дитини, батько дитини агресивний, батьки мають асоціальну поведінку, вживають спиртні напої, не працевлаштовані, за місцем мешкання антисанітарія, малолітній ОСОБА_3 не забезпечений необхідним харчуванням, батьки неодноразово залишали дитину без нагляду, що негативно впливає на здоровя малолітньої дитини та становить загрозу для її життя, у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що дії відповідачів можуть утруднити чи зроблять неможливим виконання імовірного рішення по даній справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза життю малолітньої дитини, та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом тимчасового направлення малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до дитячого закладу відповідно віку та стану здоровя дитини та заборони відповідачам вчиняти будь-які дії з приводу можливого повернення дитини до себе.

Керуючись ст. ст. 150 - 153 ЦПК України,-

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову шляхом зобовязання органу опіки та піклування тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до дитячого закладу, відповідно віку та стану здоровя дитини та заборонити відповідачам вчиняти будь-які дії з приводу можливого повернення дитини до себе, у звязку з реальною загрозою життю дитини.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, який виконує функції органу опіки та піклування.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга ( згідно до перехідних положень) подається до суду апеляційної інстанції через Ленінський р/с м. Харкова.

Суддя Є.Б. Ольховський