03 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання - Моторенко К.О.
позивача у справі - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, вказана квартира на праві приватної власності належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2012 року. У вказаній квартирі на даний час зареєстрований він, його дружина - третя особа у справі та відповідач у справі - член сім»ї колишнього власника квартири. За договором купівлі-продажу продавці квартири зобов»язалися знятися з реєстрації у ній разом з членами своєї сім»ї в строк до 06.11.2012 року, проте цього не зробили. Відповідач в спірній квартирі не проживає, ніяких витрат по її утриманню квартири не несе, він не має змоги сплачувати за відповідача такі послуги, будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі на період його не проживання у них не було. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, просив суд про його задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи за останньою відомою суду адресою його місця реєстрації.
Третя особа у справі в судове засідання не з»явилася, повідомлена належним чином про день та час розгляду справи.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши думку позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2012 року позивач по справі є власником спірної квартири.
На даний час в квартирі зареєстровані позивач, його дружина - третя особа у справі та відповідач у справі - член сім»ї колишнього власника, що підтверджується відповідною довідкою про реєстрацію місця проживання особи.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи з того, що Закон України № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом знаття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Відповідно до положень статей 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач не проживає у АДРЕСА_1 та не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає. Відповідно до умов договору купівлі-продажу квартири продавці квартири зобов»язалися знятися з реєстрації у ній разом з членами своєї сім»ї в строк до 06.11.2012 року, проте цього не зробили.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640.00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 141, 280 ЦПК України, ст.ст. 317,319 ЦК України, України, суд, -
Визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.