23 березня 2018 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у склад головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого авансу за розпискою,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого авансу за розпискою.
Таким чином, укладення основного договору неможливо у звязку з невиконанням відповідачем обовязків по переоформленню документів на квартиру необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Викладене свідчить про те, що відповідачем не вчинено всіх необхідних дій, які свідчили про його намір та готовність укласти основний договір. Відповідач навмисно ухиляється від укладання цього договору.
Оскільки договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана відповідачу сума у розмірі 600 доларів США. є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі.
Враховуючи те, що відповідач не повернув аванс він також повинен відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 1200 доларів США.
Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аванс у розмірі 600 доларів США, що еквівалентно 15 894 гривень та матеріальну шкоду у розмірі 600 доларів США, що еквівалентно 15 894 гривень , а також сплачений судовий збір.
Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти, повернуті на адресу суду з відміткою: „За закінченням терміну зберігання, заперечень до позовної заяви суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що 19 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 завдаток за квартиру за адресою АДРЕСА_2 у розмірі 600 доларів США, що підтверджується розпискою. Таким чином відповідач був зобовязаний продати позивачу квартиру. На момент передачі грошових коштів квартира, згідно заповіту, повинна була бути переоформлена у власність відповідача. Так як заповідач, ОСОБА_3, померла 05.05.2017 року, вступити в спадок відповідач повинен був 05.11.2017 року. Укладення договору купівлі продажу неможливо у звязку з невиконанням відповідачем обовязків по переоформленню документів на квартиру необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Викладене свідчить про те, що відповідачем не вчинено всіх необхідних дій, які свідчили про його намір та готовність укласти основний договір. На пропозицію повернути отримані грошові кошти відповідач відмовився.
Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязання.
Частина 2 ст. 570 ЦК України, визначає презумпцію авансу, який не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу і фактично попередньої оплати, а також підлягає поверненню у всіх випадках не виконання або неналежного виконання договору, або його не укладення.
Вказане повністю узгоджується з положеннями ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією зі сторін у зобовязанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Таким чином, передані позивачем кошти є авансом; сторони не уклали та не оформили договір купівлі-продажу квартири за формою, передбаченою ст. 657 ЦК України; відповідач незаконно отримав грошові кошти від позивача, оскільки на той час він ще не набув права власності на квартиру; позивач відмовився від майбутнього укладення договору, однак відповідач, який отримав аванс, відмовляється від повернення безпідставно отриманого, а тому такі кошти, незалежно від поведінки та вини будь-якої зі сторін, повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались.
Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача авансу у вказаному вище розмірі, суд виходить з того, що внесення завдатку як способу виконання зобовязання може бути лише у випадку наявності зобовязання, яке мало б випливати з основного договору, тобто договору купівлі-продажу квартири.
Відповідно до ст.ст.629,638 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязань настають наслідки, встановлені законом або договором.
Проте, у даному випадку, між сторонами відсутні належним чином оформлені договірні відносини, так як договір купівлі-продажу квартири між ними не укладався.
Враховуючи, що розписку про отримання коштів суд розцінює як домовленість сторін з приводу придбання квартири позивачем, та враховуючи, що сторони не виконали та не дотрималися вимог законодавствав частині укладення та нотаріального посвідчення попереднього договору купівлі-продажу квартири, проте, кошти позивачем були сплачені відповідачу у виконання такої домовленості, яка також належним чином не оформлена, відповідач утримує вказані кошти без належної правової підстави (не ґрунтується на прямій вказівці закону, суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту) та їх не повертає позивачу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в звязку із частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 320 гривень.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 12,13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого авансу за розпискою - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А.В.Воробйов