Ухвала

23 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 522/20907/16ц

провадження № 61-1595 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 9 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору позики та розписки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 9 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 9 листопада 2017 року залишено без руху для звернення із заявою про поновлення строку та для сплати судового збору.

Заявник недоліки усунула, судовий збір сплатила, звернулася до суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на необізнаність про розгляд справи у суді апеляційної інстанції та неотримання ухвали апеляційного суду від 9 листопада 2017 року.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки надані заявником докази свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII набрав чинності.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 326 ЦПК України у редакції Кодексу на час подання касаційної скарги.

Наведені у касаційній скарзі доводи не є очевидно необґрунтованими і підлягають перевірці, що відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України є підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 9 листопада 2017 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси матеріали справи № 522/20907/16ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору позики та розписки недійсними.

Роз'яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко