Справа № 545/1234/17
Провадження № 2/545/60/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Лабовкіної Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору позики № 3 від 01.11.2016 р., ОСОБА_2 відповідач, отримав безвідсоткову суму позики у розмірі 168 000,00 грн., з поверненням суми позики у строк до 31.12.2016 року.

Позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 10.05.2017 року на загальну суму 184 505.42 грн., що є підставою для примусового повернення коштів.

У судове засідання позивач не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач та його представник у судове засідання не зявились, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а також від яких не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі.

Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку відповідача та від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.11.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладено Договір позики № 3, відповідно до якого позичальник, ОСОБА_2, 01.11.2016р., отримав безвідсоткову позику у розмірі 168000.00 грн. з поверненням суми позики у строк до 31.12.2016 року.

Згідно п. 3.1. Договору позики № 3, встановлено, що позичальник зобовязується повернути позику позикодавцю у повному обсязі до 31.12.2016 року

Позивач ОСОБА_1 свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу позику у розмірі 168 000,00 грн., що підтверджується Договором позики № 3 та Розпискою ОСОБА_2 про отримання суми позики у розмірі 168 000,00 грн. (а.с.3, 4).

У порушення умов укладеного договору позики, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання не виконав, а саме не здійснив повернення суми отриманої позики у встановленому Договором позики порядку та строки.

У звязку з не виконанням зобовязань за Договором позики № 3 від 01.11.2016р. відповідач, станом на 10.05.2017р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму 184505.42 грн., яка складається з наступного: 168000.00 грн. основна сума боргу; 16505.42 грн. пеня (а.с. 5).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За даних обставин, суд вважає, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення основної суми позики, та пені у примусовому порядку, посилаючись на договір позики та норми чинного законодавства, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265, 279-283 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення коштів за договором позики, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики № 3 від 01.11.2016 р., у розмірі 184 505.42 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1845.00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів відповідно до порядку визначеного ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Полтавського районного суду І.С.Кіндяк