РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/4811/17

провадження у справі №2/0285/26/18

02 квітня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новограда-Волинського

за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.12.2017 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 20.01.2009 року в сумі 20583,82 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 20.01.2009року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 20.01.2009. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобовязання перед відповідачем ОСОБА_1 виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає ПАТ КБ ПриватБанк кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобовязань по кредитному договору. Станом на 06.11.2017 року заборгованість становила 20583,82 грн. з яких: поточна заборгованість по кредиту 1209,36 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8763,33 грн., заборгованість за пенею 9154,76грн, по штрафам 500,00 грн. (фіксована частина), 956,37 грн. (процентна складова). З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.

В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи без участі предстравника. Позовні вимоги підтримують повністю.

Від предстравника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Просять застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог про стягнення штрафу та відмовити в задоволенні позовну в цій частині. Не заперечують щодо задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі- 1209,36грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі -1103,54грн., що разом становить -2312,90грн. В решті позовних вимог просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне.

20.01.2009 року ОСОБА_1 стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ОСОБА_1 висловила свою згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та памяткою клієнта складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 13).

Відповідач неналежним чином виконувала свої обовязки по кредитному договору № б/н від 20.01.2009 року і станом на 06.11.2017 року заборгованість становила 20583,82 грн. з яких: поточна заборгованість по кредиту 1209,36 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8763,33 грн., заборгованість за пенею 9154,76грн, по штрафам 500,00 грн. (фіксована частина), 956,37 грн. (процентна складова).

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме п.п. 1.1.5.21 та 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (а.с. 15, 21).

У той самий час, згідно з пунктами п.п. 2.1.1.12.7.4 та п. 2.1.1.12.8.1 Умови і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування (а.с. 21).

Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Відтак суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по пені в розмірі 9154,76 грн. необхідно відмовити.

В іншій частині позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У вказаному випадку ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді, тому йдеться про договір приєднання (ст. 634 ЦК України).

Статтями 525-526, 530, ч.1 ст. 610, 612 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується Кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.

Як встановлено судом, позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит.

Тому обгрунтованими вважає суд позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у розмірі 1209,36 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 8763,33 грн.

Заперечення представника відповідача про незаконне підвищення відсоткової ставки по кредиту, не ознайомлення його з умовами кредиту суд вважає голослівними, оскільки ОСОБА_1 приєдналася до запропонованого договору на таких умовах, не оспорювала у судовому порядку факт укладення кредитного договору чи підняття відсоткової ставки банком в односторонньому порядку.

Наслідки спливу позовної давності (ст. 267 ЦК України) по стягненню пені суд не застосовує, оскільки вважає вказані вимоги подвійною відповідальністю.

Спливу позовної давності по решті вимог банку судом не встановлено. Відповідно до п.п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що строк позовної давності стосовно вимог банку щодо повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, пені, штрафів складає 50 років.

Також суд обгрунтованими вважає вимоги позивача про стягнення штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил наданння банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина) та 498,63 грн. (відсоткова складова)(1209,36+8763,33/100*5).

Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 206, 258 259, 265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 551, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 61 Конституції України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (01001, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: 11775, вул.Марчуків, 44 с.Івашківка Новоград-Волинського району Житомирської області, ІПН НОМЕР_1) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.01.2009 року на загальну суму 10971,32 (десять тисяч девятсот сімдесят одна) гривня 32 копійки, у тому числі: поточна заборгованість по кредиту 1209,36 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8763,33 грн., заборгованість по штрафам - 998,63 грн. та судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 02.04.2018 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська