АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 березня 2018 року

м. Харків

справа № 646/11278/14-ц

провадження № 22-ц/790/410/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

представник позивача - ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_5

представники позивача за зустрічним позовом - ТОВ «ЮК «Х Легіон» в особі директора ТОВ «ЮК «Х Легіон» ОСОБА_14 та юрисконсульта ОСОБА_15., ОСОБА_16

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_9 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року, головуючого першої інстанції судді Шелест І.М. по справі № 646/11278/14-ц за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2, діючи в інтересах своєї онуки ОСОБА_3, звернулась з позовом до ОСОБА_5, після уточнення якого просила визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом та 1/2 частини цієї ж квартири залишити відкритою для спадкування за законом ОСОБА_5

В обґрунтування зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_3- ОСОБА_10, про що свідчить свідоцтво про смерть видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби міського управління юстиції - актовий запис № 7544 від 1 червня 2013 року. Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до листа приватного нотаріуса Юдіної О.С. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_10 звернулися неповнолітня донька померлого ОСОБА_3 та мати померлого - ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1261 ЦК України ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців не має.

У видачі свідоцтва на право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_10 на ім'я ОСОБА_3 було відмовлено в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів на квартиру АДРЕСА_1.

22 грудня 2014 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_14 звернувся з зустрічною позовною заявою, в якій просив усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті батька - ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Зазначав, що мати ОСОБА_3 - ОСОБА_11 в червні 2012 року звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_10 про позбавлення батьківських прав, який 21.11.2012 року було задоволено заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2012 року. Тобто, було позбавлено батьківських прав ОСОБА_10, 1974 року народження, відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_3

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3, яка зазначає, що з батьком не спілкується 8 років, не пам'ятає його та вважає своїм батьком ОСОБА_13 Тобто, ОСОБА_3 не виявляла бажання піклуватися над рідним батьком, спілкуватися з ним та надавати будь-яку моральну підтримку, що дає підстави для усунення її від права спадкування. Медичними документами підтверджено, що ОСОБА_10 досить тривалий час, по день смерті хворів та був непрацездатний. Дані обставини дають право вважати, що за своїм станом здоров'я він потребував сторонньої допомоги, яку йому надавала лише мати. Тому позивач ОСОБА_5 просила усунути ОСОБА_3 від спадкування після смерті її батька.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3 відмовити, а зустрічні позовні вимоги апелянта задовольнити у повному обсязі.

Посилається на те, що померлий ОСОБА_10 перебував на обліку у Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3 з діагнозом шизофренія, параноїдальна форма, непереривний тип перебігу, а його донька ОСОБА_3 мала не тільки можливість, а й обов'язок надавати допомогу своєму батькові.

Наведені обставини, на думку апелянта, свідчать про те, що ОСОБА_3, яка мешкала на значній відстані від свого батька, з огляду на свої нічим не обмежені можливості, була в змозі надавати йому необхідну допомогу, якої він потребував у зв'язку зі станом свого здоров'я.

На думку ОСОБА_5, ОСОБА_3 не надала до суду з цього приводу належних та допустимих доказів, а отже у задоволенні її позову необхідно відмовити за недоведеністю.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з доведеності права на спадкування після смерті померлого батька ОСОБА_3 та відсутності доказів для усунення її від права на спадкування.

Судова колегія погоджується з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 виданим повторно 29.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 7544 (т. 1 а.с. 7).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 червня 1999, реєстраційний номер 9-99-197562 (копія інвентаризаційної справи додана до справи на запит суду першої інстанції).

За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмові від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦУ України.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_10 є: мати - ОСОБА_5 та донька ОСОБА_3 Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, де у графі батько значиться: ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 8).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 спадщину прийняли шляхом звернення з відповідною заявою до приватного нотаріуса Юдіної О.С., яка у видачі свідоцтва на право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_10 на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовила в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів на квартиру АДРЕСА_1. (т. 1, а.с. 5).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

ОСОБА_10 було встановлено інвалідність 2-ї групи, захворювання загальне, у січні 2005 року (т. 1 а.с. 57-61).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 179117 від 25.04.2012 року ОСОБА_10 було дозволено легка праця без психоемоційних навантажень (т.1 а.с. 57), він рухався самостійно та не був лежачим хворим.

Виходячи зі змісту ст. 1224 ч. 3, 5 Цивільного кодексу України, при вирішенні такої справи необхідно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте умисно ухилявся від обов'язку щодо її надання, оскільки сам лише факт тривалого не спілкування спадкоємця зі спадкодавцем сам по собі не може бути підставою для застосування ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Судом було вірно встановлено, що доказів того, що ОСОБА_3 ухилялась від надання допомоги померлому батькові, який потребував допомоги, матеріали справи не містять.

Також до судів першої та апеляційної інстанції не було надано доказів перебування ОСОБА_10 у безпорадному стані.

Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_10 за життя звертався до ОСОБА_3 з проханням, щодо надання допомоги та вона йому відмовила.

До того ж, судова колегія бере до уваги, що ОСОБА_3 народилась у липні 1998 року і на час смерті батька у 2013 році була неповнолітньою.

Доводи, викладені ОСОБА_5 в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, були предметом розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.03.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна