Справа № 177/523/18
Провадження № 2-з/177/3/18
У Х В А Л А

28.03.2018

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Центр державної реєстрації», в особі Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації», про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

26.03.2018 ОСОБА_1 подав до суду позов до ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів про внесення змін до договору іпотеки з позикою грошей, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_3 14.01.2016 за реєстровим № 11, від 29.07.2016 та 08.02.2017, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_4, індексний номер 38802539 від 18.12.2017, про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на обєкти нерухомого майна: житловий будинок А-2, загальною площею 335,2 м2, житловою площею 124,4 м2, баня Б, площею 118,9 м2, огорожа № 1, розташований за адресою Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Сонячна (житловий масив Кресівський - ІІ), будинок 170; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, кадастровий номер :02:001:0409, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Сонячна, земельна ділянка 170.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 відкрито провадження по справі.

Одночасно з поданням вказаного позову ОСОБА_1 подав до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просив суд забезпечити вказаний позов, шляхом накладення арешту на будинок 170, по вул. Сонячна, у с. Надеждівка, Криворізького району (житловий масив Кресівський -ІІ), Дніпропетровської області, до вирішення спору по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказував, що 14.01.2016 між ним відповідачем було укладено договір іпотеки з позикою грошей в сумі 26000 доларів США. У звязку з неможливістю повернення суми позики у визначений договором строк, між ним та відповідачем укладалися договори про внесення змін до договору іпотеки з позикою грошей. Стверджував, що укладаючи вказані договори, він вважав, що лише продовжує строк дії договору, оскільки іншої суми коштів від відповідача не отримував. Однак в березні 2018 він дізнався, що право власності на належний йому житловий будинок та земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2, при цьому жодних дій, які б свідчили про фактичний перехід права власності на будинок від нього до відповідача вони не вчиняли.

На підставі викладеного, позивач вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у даній справі, а відповідно захисту його порушених прав.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення з наступних підстав.

При вирішенні цього клопотання суд виходить з того, що вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно з ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Як розяснено в п. 1, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо дійсності договору, на підставі якого проведено державну реєстрацію переходу права власності на нерухоме майно від позивача до відповідача, на даний час відповідач значиться в єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно як єдиний власник спірного майна, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Фактично, з можливим відчуженням спірного майна, позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права, втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист порушених прав позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, підстави для зустрічного забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-150, 152-154, 157, 260-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Центр державної реєстрації», в особі Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації», про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з господарчою будівлею і спорудами, обєкт житлової нерухомості, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Сонячна (житловий масив Кресівський - ІІ), будинок 170.

Копію ухвали для виконання надіслати на адресу Відділу з питань державної реєстрації Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Примірник ухвали направити ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя: