У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення аліментів на малолітніх дітей та особисте утримання,-

В С Т А Н О В И В :

24.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою та просив скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2017 року, у справі № 357/10253/17, 2/357/3502/17, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення аліментів на малолітніх дітей та особисте утримання. Заяву обґрунтовує тим, що зазначене рішення було ухвалено за його відсутності, він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, внаслідок чого не подав заперечення на позов, що в свою чергу вплинуло на повноту зясування судом усіх фактичних обставин справи. В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за підписом «Циганков», однак цей підпис не його, походження йому невідоме. На час розгляду справи він проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово бачився зі своєю дружиною ОСОБА_2, яка також не повідомляла про судовий розгляд справи. Про наявність заочного рішення йому стало відомо лише 22.12.2017 року від державного виконавця Білоцерківського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській області. В підтвердження заперечень проти позову зазначає про те, що в суді не було досліджено суттєві факти, які прямо впливають на спірні правовідносини, оскільки у нього з позивачем існує невирішений спір щодо визначення місця проживання дітей.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі та подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення та відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за відсутністю правових підстав.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала думку представника.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, заяву та додані до неї документи, встановив наступні обставини.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2017 року, яке було ухвалено в порядку ст.ст. 224-227 ЦПК України ( в редакції чинній на дату ухвалення рішення), було задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, фактичне місце проживання АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_2, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 05 вересня 2017 року до досягнення дітьми повноліття та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, кошти на її особисте утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 05 вересня 2017 року до досягнення меншою дитиною трирічного віку до 11 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 1статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року розяснено, що суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Отже, з наведеного вбачається, що лише за наявності двох умов можливе скасування заочного рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач був повідомлений про розгляд вказаної справи за зареєстрованим місцем проживання, згідно відомостей адресно довідкового підрозділу, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Черкас, вул. Котовського, 4, вказане повідомлення було повернуто до суду без вручення ( а.с. 15) також відповідач був повідомлений про розгляд справи за адресою фактичного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, яку відповідач також вказує у заяві, як місце проживання, та згідно рекомендованого повідомлення ( а.с. 14), йому було вручено повістку про розгляд справи.

Представник відповідача посилається на те, що на вказаному повідомленні зазначено прізвище «Циганков», однак це не його підпис і він не отримував повістки до суду.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України ( в редакції чинній станом на час розгляду справи) судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм особисто.

Відповідно до ч.2 ст. 76 цього Кодексу розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особам, які її вручали, повертається до суду.

Згідно п. 106 Правил надання послуг поштового звязку,затверджених Постановою КМ України від 05.03.2009 року № 270, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи № 357/10253/17 та мав можливість повідомити суд про причини неявки в судове засідання, подати заперечення проти позову з доказами в їх підтвердження.

Відповідач не надав до суду доказів в підтвердження обставин щодо не отримання ним судового повідомлення про розгляд справи, а згідно положень ч.5 ст. 74 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи) вважається, що відповідач був повідомлений належним чином про розгляд вказаної справи. На підставі положень ч. 4 ст. 169, ч.ч.1,2 ст. 224 ЦПК України (в ред. 2012 року), суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалив заочне рішення, проти чого позивач не заперечувала.

Також, відповідач не надав до суду заперечень, відомостей чи допустимих доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідач посилається на те, що в провадженні суду знаходиться справа щодо визначення місця проживання дітей, тому дана обставина могла вплинути на рішення у справі щодо стягнення аліментів.

З матеріалів доданих до заяви вбачається, що 05.09.2017 року ОСОБА_2 вернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей та коштів на особисте утримання (справа № 357/10253/17) і 10.11.2017 року судом ухвалено рішення про задоволення даного позову, а 09.10.2017 року вона звернулась з позовом про визначення місця проживання дітей разом з нею ( справа № 357/12015/17) і судом 07.12.2017 року було ухвалено рішення про задоволення даного позову, яке набрало законної сили 05.01.2018 року.

Також в матеріалах справи наявні докази ( а.с. 19-30), які було досліджено під час розгляду справи про стягнення аліментів, про що зазначено в рішенні суду, щодо перебування дітей на утриманні матері, що також узгоджується з доказами ( а.с. 87-94), наданими представником позивача під час розгляду даної заяви, які підтверджують, що станом на час розгляду справи № 357/10253/17 та ухвалення рішення у справі діти проживали разом із матірю та перебували на її утриманні і лише з січня 2018 року дочка ОСОБА_5 проживає разом із батьком без узгодженої домовленості з матірю дитини, як того передбачає ч.1 ст. 160 СК України, крім того, органом опіки та піклування 16.03.2018 року було прийнято рішення про відібрання дитини від батька, який тримає її у себе не на підставі рішення суду ( а.с. 88).

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його він сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ст. 18 СК України, згідно з якою способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Отже, відповідач не позбавлений можливості скористатись своїм правом звернутись до суду з позовом про припинення правовідношення щодо стягнення з нього аліментів у випадку визначення місця проживання дочки разом із ним.

Відповідач не надав до суду жодних доказів в підтвердження заперечень проти позову, а саме щодо наявності на час розгляду справи та ухвалення рішення у справі істотних обставин, які мали значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, про залишення заяви ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення, без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі відповідно до чт. 43, п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, однак суд не вбачається правових підстав для задоволення даного клопотання враховуючи вище зазначені обставини. Крім того, Главою 11 ЦПК України не передбачено зупинення провадження у справі під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення у справі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечуючи проти заяви зазначила, що відповідачем було пропущено строк подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, однак суд вважає, що в даному випадку відповідачем не було пропущено даний строк з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 228 ЦПК України ( в редакції чинній станом на час ухвалення рішення суду), заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав заочне рішення 09.01.2018 року ( а.с. 67), а заяву подав шляхом направлення поштою 19.01.2018 року ( а.с. 60), а згідно вимог ч.6 ст.124 ЦПК України ( в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява здана на пошту, отже подана в межах встановленого строку.

Керуючись ст. ст. 280-289, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення, залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 357/10253/17 до вирішення цивільної справи № 357/12015/17, відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя ОСОБА_7