Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/941/18
Провадження №: 2-о/332/31/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мєркуловой Л.О.,

при секретарі Чебикіній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя матеріали цивільної справи за заявою поданою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 в особі представника за договором про надання правової допомоги ОСОБА_2, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в ЦГКБ №3 м. Донецька, ОСОБА_1, народила сина - ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №23 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р., видане Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька, так званою МЗ ДНР. У виданому медичному свідоцтві про народження на бланку увесь текст, що стосується запису про народження дитини здійснено на російській мові.

Батьком народженої дитини є - ОСОБА_4, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 15.10.1997 року.

Зареєструвати шлюб на час народження дитини, з батьком дитини заявниця не мала можливості, так як Донецька область, де вони проживають, є окупованою територією, та відсутні державні органи України, які б здійснили державну реєстрацію шлюбу відповідно до чинного Законодавства України.

Для посвідчення заяви про походження дитини від батька 02 квітня 2018 року батьки дитини звернулись до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Ю.С., та відповідно до п.1. ст. 126 Сімейного кодексу України написали заяву про походження дитини від батька, яку нотаріус посвідчив та зареєстрував в реєстрі за номером 1011,1012.

Зазначені обставини зумовили звернення ОСОБА_1 до суду. У зв'язку з викладеним просить суд, встановити факт народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши її матір'ю - ОСОБА_1, а батьком дитини зазначити відповідно до п. 1. ст. 126 Сімейного кодексу України ОСОБА_4.

Представник заявника через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав, просив задовольнити заяву з підстав вказаних в ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, заперечень проти заяви не подали.

Враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Розглянувши заяву, дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є громадянкою України, НОМЕР_2 виданий Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 23.11.1999 року, має реєстрацію: АДРЕСА_2.

Батьком народженої дитини є - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, НОМЕР_1 виданий Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 15.10.1997 року, має реєстрацію: АДРЕСА_1

Зареєструвати шлюб на час народження дитини, з батьком дитини заявниця не мала можливості, так як Донецька область, де вони проживають, є окупованою територією, та відсутні державні органи України, які б здійснили державну реєстрацію шлюбу відповідно до чинного Законодавства України.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року в ЦГКБ №3 м. Донецька, народила сина - ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №23 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р., видане Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька, так званою МЗ ДНР, що підтверджується копією. У виданому медичному свідоцтві про народження на бланку увесь текст, що стосується запису про народження дитини здійснено на російській мові.

Відповідно до п.1. ст. 126 Сімейного кодексу України - походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Для посвідчення заяви про походження дитини від батька 02 квітня 2018 року батьки дитини звернулись до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Ю.С., та відповідно до п.1. ст. 126 Сімейного кодексу України написали заяву про походження дитини від батька, яку нотаріус посвідчив та зареєстрував в реєстрі за номером 1011,1012.

Дане медичне свідоцтво про народження відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створює правових наслідків.

Заявник звернулася із заявою щодо реєстрації факту народження дитини до Заводського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Однак листом від 04.04.2018 року їй було відмовлено у реєстрації народження сина, оскільки надане для державної реєстрації народження дитини, медичне свідоцтво про народження №23 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року видане Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька, так званою МЗ ДНР, не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно дост.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частинами першою, третьою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження із моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації нею батьківських прав відносно дитини, а відтак підстав зазначена заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 144 СК України, ст.7 Закону України "Про громадянство України", ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст.ст. 247, 293, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника за договором про надання правової допомоги ОСОБА_2, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши в актовому записі про народження місце народження - Україна, Донецька обл., м. Макіївка, у графі «мати» зазначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянка України, у графі «батько» зазначити відповідно до п. 1. ст. 126 Сімейного кодексу України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України.

Допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Л.О. Мєркулова