Справа № 309/353/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 березня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 23 листопада 2017 року у справі №309/353/17 (Головуючий: Кемінь В.Д.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

17 листопада 2017 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про життя заходів забезпечення позову, мотивуючи тим, що предметом заявлених позовних вимог є житловий будинок у м.Хуст, по вул.Єнковського, 27, який належить сторонам на праві власності по ? частині і відповідач користується спільним майном, своїми діями може завдати шкоду майну позивачу та спільному рухомому майну, яке знаходиться у будинку, а також відповідач особисто користується всіма обєктами комерційного призначення, які належать їм на праві особистої власності, отримуючи від них доходи і відповідач тільки має доступ до цих обєктів, чим може завдати їм шкоди. Відповідач ОСОБА_3 через ЗМІ робить спроби здати в дострокову оренду належний сторонам на праві спільної власності будинок, а також щодо продажу майна, яке є їх спільною власністю. Крім того, бажаючи погіршити свої житлові умови відповідач продає належну йому квартиру.

Викладені дії в подальшому можуть унеможливити виконання судового рішення по даній справі, оскільки потрібно буде вирішувати питання про повернення незаконно відчуженого спільного майна або припиняти договори оренди.

У звязку з тим, що існує реальна можливість того, що відповідач може пошкодити або знищити майно, яке в ході розгляду справи може перейти у власність позивача, що в подальшому спричинить порушення її прав, необхідність подавати нові позови, тощо та неможливість виконання рішення суду по даній справі просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві та будь-яким іншим особам користуватися та розпоряджатися обєктами права спільної сумісної власності.

Ухвалою Хустського районного суду від 23 листопада 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_1, мешканцю м.Хуст, вул.Єнковського, 27, Закарпатської області, а саме: земельну ділянку та житловий будинок із допоміжними приміщеннями до нього за адресою: м.Хуст, вул.Єнковського, 27, Закарпатської області, нежитлові приміщення №25 та №26 по вул.Львівській, №190, в м.Хуст, Закарпатської області, торговий кіоск №43 по вул.Карпатської Січі №43, в м.Хуст, Закарпатської області та інше майно, яке належить відповідачу на праві приватної власності.

У задоволенні заяви в частині накладення арешту на земельну ділянку в с.Чертеж на території Хустської міської ради відмовлено.

Виконання ухвали доручено Хустському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення заяви позивача відсутні. Всупереч вимогам ст.151 ЦПК України ні позивачем у заяві, ні судом в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, і жодних доказів на підтвердження обставин, що відповідач нібито намагається здати в довгострокову оренду належний на праві спільної власності будинок позивачем не надано. Публікації в газеті «Вісник Хустщини» не підтверджує його намір здати в оренду саме будинок, належний їм на праві спільної власності, в якому відповідач проживає. Жодних відомостей про будинок дана публікація не містить. Не знаходить свого підтвердження й надумана позивачем причина про його спроби продажу майна, яке є спільною власністю подружжя. Також жодними доказами не підтверджені твердження про те, що він може завдати шкоду майну, не зазначено, в який саме спосіб може зробити. Стосовно рухомого майна, яке нібито наявне у будинку, то ніяких доказів наявності такого майна матеріали справи не містять і виходячи зі змісту сформульованих позовних вимог, вказане позивачем рухоме майно не є предметом даного спору.

22 січня 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Хустського районного суду від 23.11.2017 року про забезпечення позову по даній справі залишити без змін, так як вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача збереже матеріальне становище останнього для забезпечення можливості виконання судового рішення по справі.

29 березня 2018 року на адресу Апеляційного суду Закарпатської області від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій зазначає, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримує, та не заперечує проти їх задоволення, враховуючи те, що ними досягнуто примирення по даній справі, про що свідчить ухвала суду від 12.03.2018 року про затвердження мирової угоди між сторонами.

Разом з тим, судова колегії констатує, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення на момент його прийняття, тобто станом на 23 листопада 2017 року.

Стаття 151, 152 ЦПК України (у редакції 2014 року), яка діяла на час постановлення ухвали суду передбачає підстави та види забезпечення позову.

Згідно статті 151 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали) забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_2 просить провести поділ спільного майна подружжя, яке придбано ними під час шлюбу, а саме: житлового будинку, розташованого в м.Хуст по вул.Єнковського, 27 та земельну ділянку площею 0,026 га призначену для обслуговування цього будинку, нежитлових приміщень №№25, 26 по вул.Львівській, №190, в м.Хуст, торгових контейнерів - павільйонів, які під час їх спільного сімейного життя ними використовувалося у підприємницькій діяльності і метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд врахував, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, оскільки відповідач через засоби ЗМІ робить спробу здати в довгострокову оренду майно, яке є предметом поділу, а тому на думку судової колегії, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив заяву ОСОБА_2.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування судова колегія не вбачає.

Оскільки, на час розгляду даної справи по ухвалі про забезпечення позову між сторонами укладена мирова угода щодо поділу спільного майна подружжя і дана обставина не перешкоджає сторонам вирішити питання щодо заходів забезпечення позову відповідно до ст.158 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2018 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_4