Постанова

Іменем України

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 753/14370/15-ц

провадження № 61-5688св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач) , Курило В. П., Червинської М.Є.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

представник заявника - ОСОБА_5,

заявник у апеляційній інстанції - ОСОБА_6,

представник заявника у апеляційній інстанції - ОСОБА_7,

зацікавлені особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Рубан С. М., Желепа О. В., Іванченко М. М., від 22 листопада 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2015 року ОСОБА_4звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 фактично проживали у незареєстрованому шлюбі. За час проживання однією сім'єю ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_9, яка відповідно до тесту ДНК є донькою ОСОБА_8 Між тим, у свідоцтві про народження інформація про батька дитини була зазначена зі слів матері, відповідно до статті 135 СК України. Не зважаючи на це, ОСОБА_8 визнавав ОСОБА_9 своєю донькою, виховував та піклувався про неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер.

Зазначала, що встановлення факту батьківства ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_9 необхідне для оформлення пенсії. Оскільки неможливо встановити батьківство між померлим та її донькою, ОСОБА_4 просила суд встановити факт батьківства та внести зміни до актового запису про народження дитини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язано Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису № 3058 від 04 вересня 2013 року про народження ОСОБА_9 відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, а саме: змінити запис в графі «батько» з ОСОБА_10 на ОСОБА_8 та запис в графі прізвище дитини з ОСОБА_10 на ОСОБА_8.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, виходив з того, що є відповідні докази, що підтверджують визнання ОСОБА_8 батьківства відносно його доньки ОСОБА_9 та засвідчують походження дитини від нього, що дає підстави для встановлення факту батьківства.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року скасовано.

Заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, апеляційний суд виходив із того, що в даному випадку встановлення юридичного факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право на оформлення пенсії по втраті годувальника, тобто вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

У листопаді 2016 рокупредставник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд помилково виходив з того, що в даній справі існує спір про право. Також заявник вказує, що права та обов'язки ОСОБА_6 ніяким чином не порушені, встановлення батьківства між ОСОБА_8 та його донькою ОСОБА_9 не впливають на майнові права ОСОБА_6

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 фактично проживали у незареєстрованому шлюбі. За час проживання однією сім'єю народилася ОСОБА_9

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Її матір'ю є ОСОБА_4, а батьком записаний ОСОБА_10 (свідоцтво НОМЕР_1 від 04 вересня 2013 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва).

У свідоцтві про народження інформація про батька ОСОБА_9 була зазначена зі слів матері, відповідно до статті 135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер.

Обґрунтовуючи вимоги встановлення факту батьківства ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_9 ОСОБА_4 посилалась на необхідність для оформлення пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 256 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд, встановивши, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про право, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження без розгляду, на підставі частини четвертої статті 256 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська