АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/638/2018
У Х В А Л А

11 квітня 2018 року місто Київ

справа № 757/62572/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Писанець В.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору позики, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору позики було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

Так, апелянт повинен був подати до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу в новій редакції із зазначенням місця проживання позивача ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3, та яка повинна відповідати вимогам ст.356 ЦПК України, надати її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та надати оригінал квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 320 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала Апеляційного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року неодноразово, а саме: 22 грудня 2017 року, 29 січня 2018 року та 28 лютого 2018 року направлялася позивачу ОСОБА_2 та її представнику ОСОБА_3 за адресою їх реєстрації: АДРЕСА_1 та за адресою зазначеною у апеляційній скарзі: АДРЕСА_2. Однак всі конверти повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (т.2 а.с.48-53, 56-63).

Однак, станом на 11 квітня 2018 року зазначені в ухвалі суду недоліки ні позивачем, ні її представником не усунуті, останні до суду не з'являлися та не цікавилися розглядом справи.

Відповідно пункту 116 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Водночас строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, якій направлено поштове відправлення вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з ним протягом цього строку.

Частиною 1 ст.131 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України у разі відсутності адресата, особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Із листа Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду від 22 грудня 2017 року усунуті не були, тому згідно ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторному зверненню з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦК України.

У зв'язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч.6 ст.147, п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору позики визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Борисова О.В.