Справа № 182/13/17
Провадження № 2-п/0182/7/2018
У Х В А Л А

Іменем України

29.03.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

встановив:

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за комплексним договором № 3/1061471 від 04 вересня 2012 року в сумі 79 155, 80 грн. (сімдесят девять тисяч сто пятдесят пять грн. 80 коп.) з яких:

- заборгованість по тілу кредиту 28 982,11 грн.;

- заборгованість по відсоткам 1 280,34 грн.;

- заборгованість по комісії 4 790,42 грн.

- пеня 11 539,61 грн.

- штраф 468,00 грн.

- індекс інфляції за весь час прострочення 29 427,46 грн.

- три відсотки річних 2 667,86 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

08 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд даного заочного рішення, посилаючись на те, що справа була розглянута без її участі та на підставі доказів наданих лише позивачем, тому судом на її думку не було досліджено всіх суттєвих обставин справи. Вона не була належним чином повідомлена про день розгляду справи, оскільки з 2011 року не проживає за адресою зазначеною в позовній заяві,внаслідок чого було порушено її право, як відповідача, на захист законних прав та інтересів.

Також зазначила, вважає вимоги позивача не обґрунтованими оскільки жодного разу на її адресу від позивача не надходила вимога про повернення кредиту із значенням того, що відбулася заміна кредитора та перехід до нового кредитора прав у зобовязанні, із реквізитами для погашення заборгованості.

Дане рішення суду було отримано її представником лише 01 грудня 2017 року, у звязку з примусовим стягненням з її заробітної плати заборгованості на виконання виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 06 червня 2017 року.

Крім того, 28 березня 2018 року представником заявника ОСОБА_2 було долучено довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про відсутність у ОСОБА_1 станом на 14 лютого 2018 року заборгованості за спірним кредитним договором. Тому просив врахувати дані обставини під час вирішення питання про скасування заочного рішення суду від 19 квітня 2017 року.

В судове засідання заявник не зявилася, від її представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій вимоги викладені у заяві підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання 29 березня 2018 року не зявився, в своїх заперечення від 22 січня 2018 року, зазначив, що вважає заяву ОСОБА_1не обґрунтованою та просив суд відмовити в її задоволенні, оскільки відсутні підстави для скасування заочного рішення суду від 19 квітня 2017 року (а.с.).

Розглянувши заяву, дослідивши матеріли справи № 182/13/17, суд дійшов наступного висновку.

Розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,призначався на 19 квітня 2017 року.

Згідно відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у Дніпропетровській області від 08 лютого 2017 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.47).

Про день розгляду справи ОСОБА_1 була повідомлена відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення) за адресою місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила.

Отже суд вважає, що ОСОБА_1 не зявилася в судове засідання без поважних причин, ніяких заяв до суду від неї не надходило, тому судом, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення), постановлено заочне рішення.

Суд не може прийняти до уваги доводи заявника про те, що станом на 14 лютого 2018 року в неї відсутня заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за спірним кредитним договором, оскільки вказана заборгованості була нею погашена лише 13 лютого 2018 року, що підтверджується відповідною квитанцією № 1-1430-К., тобто вже після ухвалення судом рішення.

З урахуванням викладених обставин, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення суду від 19 квітня 2017 року.

Керуючись ст. 287 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд і скасування заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року по цивільній справі № 182/13/17 (провадження № 2/0182/13/2017) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: ОСОБА_3