Постанова

Іменем України

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 473/4072/15-ц

провадження № 61-2808 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О, Пророка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивачі-ОСОБА_4,
-ОСОБА_5,
-ОСОБА_6,
відповідач-публічне акціонерне товариство «Енергетична компанія «Севастопольенерго»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Миколаївської області у складі суддів: Галущенка О. І., Самчишиної Н. В., Серебрякової Т. В., від 30 вересня 2016 року та додаткове рішення апеляційного суду Миколаївської області у складі суддів: Галущенка О. І., Самчишиної Н. В., Серебрякової Т. В., від 07 листопада 2016 року.

Встановив:

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали до суду позовну заяву до публічного акціонерного товариства «Енергетична компанія «Севастопольенерго» (далі - ПАТ «ЕК «Севастопольенерго») про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, щоОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. 10 червня 2011 року з відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії до квартири згідно з технічними характеристиками його мережі з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості. Договором також передбачено, що параметри якості електричної енергії повинні відповідати державним стандартам. З дозволу власника квартири в ній проживали подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з дітьми.

04 лютого 2013 року внаслідок раптового різкого підвищення рівня напруги в мережі постачальника виникла пожежа в квартирі, що призвело до пошкодження самої квартири та майна, яке належало подружжю ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Внаслідок пошкодження опорядження квартири завдано майнової шкоди ОСОБА_4 І у розмірі вартості її відновлювального ремонту, яка складає 37 513 грн та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 внаслідок пошкодження належного їм рухомого майна, яке знаходилося в квартирі на суму 83 537 грн 50 коп.

Крім того, позивачам завдано моральної шкоди внаслідок страждань з приводу втрати майна, вимушеної зміни життєвого укладу, тривалих пошуків іншого житла.

Таким чином, просили відшкодувати майнову шкоду ОСОБА_4 у розмірі 37 513 грн, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - 83 537 грн 50 коп.; крім майнової шкоди просили відшкодувати моральну шкоду: ОСОБА_4 у розмірі 20 000 грн, ОСОБА_5 - 40 000 грн, а ОСОБА_6 - 20 000 грн та відшкодувати понесені судові витрати.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 липня 2016 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково; у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. Стягнуто з ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» на користь ОСОБА_4 37 513 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнуто на користь ОСОБА_5 - 83 537 грн 50 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 3 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що причиною пожежі став факт різкого перевищення напруги, за яке несе відповідальність відповідач; суд вважав доведеною вартість ремонтно-відновлювальних робіт зазначеної квартири, необхідних для усунення слідів та розмір матеріальної шкоди при пожежі.Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6, спричиненої пошуками іншого житла, суд виходив з того, що позивачі не довели того, що вони проживали у вказаній квартирі.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставини справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, оскільки технологічне порушення сталося в внутрішньо-будинковій електромережі, власником якої є не відповідач, а інша юридична особа, яка не залучалася до участі у справі в якості відповідача. При цьому енергопостачальник надав достовірні та переконливі докази, які свідчать про відсутність у його власній електричній мережі технологічних порушень, у тому числі різкого перевищення напруги, які передували часу виникнення пожежі, і таким чином довів відсутність своєї вини у її виникненні та відповідно у заподіянні шкоди позивачам.

Додатковим рішенням від 07 листопада 2016 року апеляційний суд Миколаївської області стягнув з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» 3 982 грн 54 коп. судового збору по 1 327 грн 51 коп. з кожного.

Додаткове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30 вересня 2016 року не вирішено питання відшкодування судового збору на користь ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» за подання апеляційної скарги.

У касаційних скаргах, поданих у жовтні та листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та додаткове рішення апеляційного суду та направити справу на новий апеляційний розгляд.

Обґрунтовуючи вимоги касаційних скарг, позивачі посилаються на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначають, що апеляційний суд при винесенні судового рішення посилався на недопустимі докази.

У листопаді 2016 року ПАТ «ЕК «Севастопольенерго» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у яких посилається на необґрунтованість касаційних скарг, просить їх відхилити, рішення апеляційного суду залишити без змін.

18 січня 2018 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (зі змінами та доповненнями), затверджено Правила користування електричною енергією для населення (далі - Постанова). Ці правила регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками.

Відповідно до пункту 3 Постанови споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

У договорі обов'язково зазначається величина потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у споживача струмоприймачів. При цьому загальна потужність не може бути вищою за потужність, передбачену технічними умовами чи технічними характеристиками електромережі споживача (пункт 4 Постанови).

Згідно із пунктом 38 Постанови енергопостачальник зобов'язується: забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором.

Відповідно до пунктів 41, 43 Постанови споживач електричної енергії має право на відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, а енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про електроенергетику» електропередавальні організації зобов'язані забезпечувати належний технічний стан та організацію експлуатації об'єктів електроенергетики відповідно до вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж та енергетичного обладнання, надійне та якісне постачання (транспортування) енергії згідно з умовами ліцензій та договорів.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Частиною 2 статті 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно із статтею 711 ЦК України, шкода завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених речей.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із частиною 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 лютого 2013 року в квартирі АДРЕСА_2 з вини відповідача в наслідок постачання електричної енергії неналежної якості, виникла пожежа, що привело до знищення майна, належного позивачам. Факт виникнення пожежі і пошкодження майна з вини відповідача підтверджується актом про пожежу від 04 лютого 2103 року, постановою про закриття кримінального провадження від 18 березня 2014 року, висновком експерта від 03 січня 2014 року № 40, висновком судової металографічної експертизи від 25 листопада 2013 року №13/9, показаннями свідків в кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21 лютого 2014 року № 93, вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_3, необхідних для усунення слідів пожежі, з урахуванням вартості робіт та матеріалів, відповідно до зведеного кошторисного розрахунку, складає 37 513 грн.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 12 квітня 2013 року № 420, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику майна внаслідок пошкодження цього майна (при пожежі), складає 83 537 грн 50 коп.

Суд дійшов висновку про те, що причиною пожежі в квартирі № 40 внаслідок якої завдано майнової та моральної шкоди позивачам, стало різке підвищення напруги, пов'язане з відгоранням нульового проводу в розподільчому поверховому електрощиті багатоквартирного будинку № 10 по проспекту Гагаріна м. Севастополя за межами однофазної квартирної електромережі або при підключенні до системи несиметричних, наприклад однофазних потужних споживачів, які створюють сильне навантаження.

Однак, висновки суду апеляційної інстанції стосовно того, що власником електромережі не є відповідач, а інша юридична особа, яка не залучалася до участі у справі в якості відповідача, є передчасними, оскільки відповідач не довів відсутність своєї вини у виникненні пожежі та відповідно у заподіянні шкоди позивачам.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення матеріальної шкоди і відшкодування моральної шкоди саме з ПАТ «ЕК «Севастопольенерго», оскільки відповідачем не доведено, що шкоду завдано іншою особою.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про скасування рішення апеляційного суду із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, тому додаткове рішення апеляційного суду, яким вирішено питання розподілу судових витрат за подання апеляційної скарги, підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ухвалено відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, а тому це рішення на підставі статті 413 ЦПК України необхідно залишити в силі, а рішення апеляційного суду - скасувати.

Керуючись статтями 402, 409, 413, 416 ЦПК України, підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України,

Постановив:

Касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 вересня 2016 року та додаткове рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року скасувати.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 липня 2016 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик