АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/578/18Головуючий по 1 інстанції Шкреба В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі суддів:

Гончар Н.І., Ювшина В.І., Пономаренка В.В.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5;

відповідач - ОСОБА_6;

особа, що подала апеляційну скаргу: ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 23 січня 2018 року, ухваленого в складі судді Шкреби В.В., у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної матері, -:

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної матері.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що за рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року з ОСОБА_6 на її користь присуджено до стягнення аліменти на утримання непрацездатної матері в сумі 400 грн. щомісячно і довічно. На даний час вона вважає, що розмір аліментів в сумі 400 грн. є недостатнім для її нормального життя, оскільки погіршився її стан здоров'я за останні два роки, ціни на медичні препарати та лікування у медичних закладах зросли, розмір її пенсії не збільшився, інших доходів вона не має.

Вказує, що відповідач є офіційно працевлаштованим, отримує хорошу заробітну плату, має у власності автомобіль та земельну ділянку (пай), утримує худобу та птицю, а тому його дохід в порівнянні з минулими роками збільшився, у зв'язку з чим відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 400 грн.

Просила збільшити розмір аліментів на її утримання, встановлений рішенням Кам»янського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року та стягувати з ОСОБА_6 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і довічно.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 23 січня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Вказує, що суд першої інстанції не надав належної уваги тому факту, що відповідач має у власності два автомобілі, будинок, земельну ділянку, якими постійно користується та обслуговує їх, отримує прибуток від здачі в оренду земельної ділянки, а тому вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, а саме в сумі 800 грн.

22 березня 2018 року ОСОБА_6 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Посилався на те, що на даний час його матеріальний стан погіршився так. як він втратив роботу та перебуває на обліку, як безробітній з вересня 2017 року у зв'язку з чим отримує допомогу в розмірі 600 грн. Вказував, що він також сплачує аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Також, в нього значно погіршився стан здоров'я, він перебував на лікуванні та в подальшому потребує нагляду лікаря. Зазначає, що розмір пенсії позивача збільшився, а також вона отримує прибуток з надання земельної ділянки в оренду в розмірі 7000 грн.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VІІІ "Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає в повній мірі зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 суд першої інстанції посилався на те, що в обох сторін з часу призначення аліментів погіршилось здоров'я, вони обоє потребую додаткових витрат на купівлю ліків та проходження лікування, майновий стан позивача з урахуванням отримуваних аліментів та збільшення розміру пенсії покращився, тоді як майновий стан відповідача суттєво погіршився.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 ухвалено стягувати аліменти на утримання матері в сумі 400 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 25 червня 2015 року та довічно. В решті позовних вимог відмовлено. Вказано, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

При ухваленні вищевказаного рішення судом було враховано, як майновий стан сторін, факт наявності у ОСОБА_6 утриманця та стан здоров'я ОСОБА_5

Рішення суду набрало законної сили, сторонами не оскаржувалося.

Згідно довідки Чигиринського об'єднаного УПФ України Черкаської області ОСОБА_5 отримує пенсію в розмірі 1766,00 грн. (жовтень 2017 року) (а.с.45).

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 185, ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні з 11 січня 2016 року до 08 лютого 2016 року з діагнозом остеохондроз поперекового відділу хребта ускладнений між хребцевого диску L4-L5. Люмбалгічний синдром зовнішньої кісточки лівої в/гомілкової кістки зі зміщенням відламків (а.с.51).

Також, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 надавала згоду на операцію та знеболення 28 вересня 2015 року, у зв'язку з чим понесла витрати

У вересні 2015 року ОСОБА_5 також зверталася до офтальмологічного центру «Новий Зір», де їй надавалися медичні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року з ОСОБА_6 ухвалено стягувати на користь ОСОБА_7, аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 листопада 2010 року і до досягнення сином повноліття (а.с.35).

Згідно довідки Центру зайнятості Кам'янського РЦЗ № 03-27/1128 від 27 жовтня 2017 року, ОСОБА_6 перебуває на обліку, як безробітній в Кам'янському РЦЗ з 18 вересня 2017 року (а.с.33).

Як вбачається з виписного епікризу медичної картки стаціонарного хворого № 610 від 18 квітня 2017 року, ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні з 06 квітня 2017 року по 18 квітня 2017 року(а.с.34).

Якщо платник зобов'язаний утримувати особу, яка має право на аліменти, незалежно від наявності достатніх засобів, погіршення матеріального положення платника може стати підставою лише для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в обох сторін з часу призначення аліментів погіршилось здоров'я, вони обоє потребую додаткових витрат на купівлю ліків та проходження лікування, майновий стан позивача з урахуванням отримуваних аліментів та збільшення розміру пенсії покращився, тоді як майновий стан відповідача суттєво погіршився, оскільки він втратив роботу та в даний час перебуває на обліку, як особа, що шукає роботу.

Доводи апелянта стосовно того, що відповідач може сплачувати аліменти на її утримання в більшому розмірі так як в нього наявне рухоме майно, а саме автомобілі, будинок та земельна ділянка, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки вказане майно перебувало у його володінні на день ухвалення рішення про стягнення аліментів і його наявність не може свідчити про покращення його матеріального становища.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 Цивільного процесуального Кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 Цивільного процесуального Кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 23 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної матері - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Н.І. Гончар

В.І. Ювшин

В.В. Пономаренко

Повний текс постанови складений 12 квітня 2018 року.