У Х В А Л А

05 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 552/6370/17

провадження № 61-15666ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-НТУ», ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 березня 2018 року звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Заявником вимоги дотримання строків оскарження рішень не виконано, касаційну скаргу подано до поштового відділення після спливу визначеного законом строку. Тому, заявнику необхідно подати обґрунтоване клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності пропуску такого строку.

Крім того, заявник подав заяву про звільнення від сплати судового збору, оскільки вона є інвалідом другої групи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статі 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору згідно з пунктом 9 частини першої статі 5 Закону України «Про судовий збір», то суд не вправі вирішувати питання про звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-НТУ», ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 05 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний