Справа № 152/137/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2018 року Шаргородський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Соколовської Т.О.
при секретарі Годованюк І.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Шаргородського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,
учасники справи - не зявилися
в с т а н о в и в:
I.Виклад позицій позивача та відповідача.
1.29 січня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, визначивши їх в розмірі 1/4 від заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 16.07.2015 року і до досягнення сином повноліття. З часу присудження аліментів значно змінився рівень життя, підвищились ціни та соціальні гарантії. Відповідач фізично здоровий, працює, отримує значні доходи, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти в частці від його доходу. Крім того, мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
2.Від позивача до суду поступила заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
3. Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України) в судове засідання не з'явився без поважних причин. Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
4. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
5. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Оратівського районного суду Вінницькій області від 29.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 відновлено дошлюбне прізвище "Онищук" (а.с.8).
6. Під час перебування у шлюбі, у сторін даного цивільно правового спору 11.10.2008 року народився син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 АМ № 126992, виданим виконкомом Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 04.11.2008 року (а.с.5).
7. Син сторін проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 17 від 03.01.2018 року (а.с.9).
8. Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.09.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 16.07.2015 року і до його повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
9.Позивач після повторної реєстрації шлюбу змінила прізвище з "Онищук" на "Завальнюк", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-АМ №178037, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області 29.03.2016 року (а.с.4).
10. Перешкод для пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини Судом не встановлено.
V. Оцінка Суду.
11.Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
12.Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.
13.Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
14. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
15.Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
16.За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
17.Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).
18.За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
19.При зміні способу стягнення аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів.
20.Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України.
21. За приписами ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
22.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).
23.Згідно з положеннями ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
24.Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн. на місяць.
VІ. Висновки суду
25. На утримання сина ОСОБА_3 відповідач відповідно до заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.09.2015 року сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, що є недостатнім для забезпечення його належного рівня виховання та утримання, у звязку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів повсякденного вжитку, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дитини, задоволення її основних соціальних та культурних потреб.
26. Отже, позивачем доведено, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі, меншому, ніж передбачений ч.2 ст.182 СК України, що ставить її сім'ю у скрутне матеріальне становище, а також порушує права дитини, передбачені ч.2 ст.182 СК України.
27. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, недостатнє матеріальне забезпечення малолітньої дитини з боку батька відповідача по справі та інші обставини справи, Суд вбачає підстави для зміни способу стягнення аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, тому зобовязаний утримувати власного сина та спроможний сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття.
VІІ. Розподіл судових витрат
28. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.
29. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
30.Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.8 ЗУ " Про охорону дитинства", ст. 150, 179, 180 - 183 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно процесуальним кодексом України.
До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення складено і підписано суддею 05.04.2018 року.

Суддя: Т.О. Соколовська