№2/756/598/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Тітова М.Ю.

за участю секретаря - Лісовенка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтував тим, що у квітні 2009 року між сторонами укладено договір підряду №1, згідно з яким відповідач зобов'язався спроектувати та виготовити комплект гаряче-канальних прес-форм строком до 03.08.2009, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи, вартість яких складає 70000,00 грн. У грудні 2013 року сторони погодили внести зміни до договору від 28.04.2009 та уклали до нього додатковий договір, за яким продовжили термін виконання робіт до 31.01.2014, а також погодили порядок оплати робіт та сплати штрафних санкцій за їх несвоєчасне виконання. Позивач на виконання умов договору сплатив авансові платежі на загальну суму 43400,00 грн. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, станом на час звернення до суду не передав позивачу комплект прес-форм та не повернув авансові платежі, чим завдав йому значних збитків. Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь суму авансових платежів у розмірі 43400,00 грн., штраф у сумі 18000,00 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 01.02.2014 по 23.11.2016 у розмірі 71825,90 грн. та судові витрати у сумі 1332,25 грн.

Позивач у суді позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у суді проти позову в частині стягнення з нього пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ заперечував, в іншій частині позов визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

28.04.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір підряду №1, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання спроектувати та виготовити комплект гаряче-канальних прес-форм, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 2.1, 2.4 договору кінцевим строком виготовлення комплекту прес-форм є 03.08.2009. Робота вважається виконаною після підписання сторонами акту прийому-передачі.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що договірна вартість комплекту прес-форм становить 70000,00 грн.

За приписами п. 5.1 договору разі перевищення строку виробництва, зазначеного в п. 2.1, виконавець сплачує на користь замовника подвійну облікову ставку НБУ від загальної вартості прес-форм, вказаних в п.3.1 за кожен день прострочення.

06.12.2013 сторони уклали додатковий договір до договору №1 від 28.04.2009, за яким погодили внести зміни до вказаного договору, зокрема, встановили новий строк виготовлення комплекту прес-форм - 31.01.2014.

За умовами п. 1.4 додаткового договору сторони погодились, що якщо робота не закінчена після закінчення 7 календарних днів з дня настання строку виконання робіт, відповідач зобов'язаний повернути позивачу авансові платежі у сумі 43400,00 грн. та сплатити штраф у розмірі 18000,00 грн.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до положення ст. 526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За правилами ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За приписами ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини з приводу виготовлення комплекту компрес-форм. На виконання умов договору позивач сплатив на користь відповідача авансові платежі у загальній сумі 43400,00 грн., що підтверджується розписками від 21.06.2009, 27.07.2009, 25.01.2010 та 06.12.2010. Відповідач, в свою чергу, порушив умови договору, у погоджений сторонами строк не виготовив комплект компрес-форм, не повернув сплачені позивачем авансові внески, акт приймання-передачі робіт між сторонами не підписаний. Такі обставини відповідачем під час розгляду справи не заперечувалися.

За розрахунком позивача станом на 23.11.2016 борг відповідача становить 133225,90 грн. та складається з суми неповернутих авансових платежів - 43400,00 грн., штрафу - 18000,00 грн. та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за період з 01.02.2014 по 23.11.2016 - 71825,90 грн.

Проте суд не погоджується з таким розрахунком в частині розміру пені, оскільки за підрахунком суду пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за вказані періоди складає 71803,80 грн.

Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 133203,80 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1332,04 грн. судових витрат (а.с. 2).

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1. реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 133203,80 грн. та 1332,04 грн. судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата виготовлення повного судового рішення - 04.04.2018.

Суддя: М.Ю. Тітов