Провадження № 2/369/785/18
15.03.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
за участю секретаря Водала А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що позивач являється матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Батьком ОСОБА_2 являється громадянин Турецької Республіки ОСОБА_3. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 04.06.2009 р. виданим відділом РАЦС Миронівського РУЮ Київської області.
З відповідачем позивач проживала без реєстрації шлюбу. Після народження сина відповідач проживав з ними протягом року, а з 2010 року він виїхав, створив іншу сім'ю.
З того часу життям сина ОСОБА_2 відповідач не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Вихованням та доглядом за сином займається позивач одноособово. Позивач сама забезпечує його харчуванням, купує одяг, займається його моральним та духовним вихованням, у випадку потреби відвідує з ним медичні заклади, стеже за успішністю в школі. ОСОБА_2 відвідує Миронівський НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей».
Вказане підтверджується письмовими доказами: актом депутата Миронівської м/р., довідкою КЗ «Миронівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцей» Миронівської районної ради № 63 від 31.03.2017 р., довідками Миронівської м/р., випискою КЗ Миронівський районний центр медичною допомогою дитині до лікаря зверталися матір або бабуся.
Враховуючи викладене, Органом опіки та піклування Миронівської РДА було надано висновок № 59/06/27-2800 від 04.07.2017 р., згідно з яким встановлено доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
На підставі викладеного позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина Турецької Республіки відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миронівка Київської області.
Представник позивача направила до суду письмову заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, вимоги позову підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день. Час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив, письмових заперечень до суду не направляв.
Третя особа направила до суду лист в якому вони свій висновок підтримали та просили рішення прийняти в інтересах дитини.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як встановлено у судовому засіданні, 09 травня 2009 року народився ОСОБА_2, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1.
З 2010 року батько з сином не зустрічається та не спілкується, не цікавиться життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком дитини, не бере участі в утриманні малолітнього сина.
Відповідно до акта депутата Миронівської міської ради ОСОБА_8 від 25.05.2017 року № 02-50/1408, за адресою: АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_10 Під час опитування матері ОСОБА_1 та сусідів встановлено, що батько неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 за місцем проживання не відвідував, участі у його вихованні не приймав. З 2010 року за місцем проживання сина не з'являвся.
Із довідки КЗ Миронівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Миронівської районної ради Київської області № 64 від 31.03.2017 року вбачається, що батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 не приймає участі у навчально-виховному процесі сина з 01.09.2015 року по дату видачі довідки . На батьківські збори не з'являвся.
Відповідно до довідки Миронівської міської ради від 25.05.2017 року № 1461 батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не звертався до органу опіки та піклування Миронівської міської ради з проханням встановлення регламенту побачень з сином чи щодо встановлення способу виховання сина.
Згідно довідки Миронівської міської ради від 30.03.2017 року № 02-50/951. ОСОБА_1, 1987 р.н. зареєстрована в АДРЕСА_2 і разом з нею проживає син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно Висновку від 04.07.2017 р. № 59/06/27, орган опіки та піклування Мирпонівської райдержавдміністрації, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітнього ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1
Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості
Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд приходить до висновку, що відповідач по справі ОСОБА_3 підлягає позбавленню батьківських прав відносно малолітньої дитини, оскільки він ухиляється від виховання сина ОСОБА_2, та свідомо нехтує щодо своїх обов'язків по вихованню сина, що підтверджується відповідним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Органу опіки та піклування та іншими доказами по справі.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.
Крім того відповідачем було понесено витрати пов'язані з отиманням правової допомоги у сумі 1 400, 00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 15.01.2018 року та квитанціями до прибуткового касового ордера №№ 44 та 45 від 15.08.2017року, № 2 від 15.01.2018 року.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 141, 164, 167 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 258-259,263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина Турецької Республіки, (місце реєстрації: АДРЕСА_1) батьківських прав відносно сина ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. та 1 400, 00 грн. витрат на правову допомогу
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Н.С. Пінкевич