КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3196/18
Провадження № 2/520/4139/18
УХВАЛА

03.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ре-Лайф»

до ОСОБА_2

про стягнення помилково перерахованих коштів,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018року ТОВ «Ре-Лайф» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій, з посиланням на ст.ст. 536, 625, 1212, 1214 ЦК України, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Ре-Лайф» помилково перераховані кошти у сумі 52 500,00грн., індекс інфляції за весь час затримки повернення помилково перерахованих коштів та три проценти річних у розмірі 1 937,14грн., а також судові витрати у розмірі 1 762,00грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 30.03.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Ре-Лайф» до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

02.04.2018року від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу - ОСОБА_2 в розмірі 52500,00 гривень, що відповідає розміру помилково перерахованих коштів позивача - ТОВ «РЕ-ЛАЙФ», що є на рахунках відповідача в ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_3», та шляхом накладення арешту на автомобіль NISSAN JUKE 2016 року випуску (держ. номер НОМЕР_1), що належить відповідачу - ОСОБА_2.

В обґрунтування наданої заяви представник позивача посилається на те, що на адресу ОСОБА_2 був направлений лист-претензія за вих.№01-02/03-2018 від 02.03.2018р., а також на її електрону пошту, з вимогою повернути помилково перераховані кошти, але на даний час гроші не повернуто, на зв'язок відповідач не виходить і всіляко уникає будь-якого контакту, навіть можна сказати переховується.

Представник позивача вказує, що позивач був вимушений перевірити відповідача по різним державним реєстрам щоб зясувати її матеріальний стан і іншу інформацію, інформація з реєстрів підтвердила знаходження відповідача в Єдиному реєстрі боржників.

Представник позивача стверджує, що починаючи з 12.01.2018року відповідач привласнив кошти позивача та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи права власника цих коштів, а також переховується, що свідчить про непорядність і безвідповідальність відповідача.

З урахуванням викладеного, оскільки на думку представника позивача, така поведінка і позиція відповідача може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення судом позову, представник ТОВ «Ре-Лайф» звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Ре-Лайф» заявив до відповідачки - ОСОБА_2 майнові вимоги, тобто просить стягнути з неї помилково перераховані кошти у сумі 52 500,00грн., індекс інфляції за весь час затримки повернення помилково перерахованих коштів та три проценти річних у розмірі 1 937,14грн.

З копій платіжних доручень та виписок по рахунку, які наявні у матеріалах справи, вбачається, що 10 січня 2018року та 12 січня 2018року ТОВ «Ре-Лайф» перерахувало зі свого розрахункового рахунку №4848, відкритого в банку АБ «Південний» на рахунок ОСОБА_2 №2039 в ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_3» грошові кошти у розмірі 52 500,00грн.

Однак, як стверджує представник позивача, зазначені кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_2 без достатніх правових підстав (помилковим переказом грошей на рахунок неналежного отримувача), за відсутності жодних договірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб .

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Суд вважає, що дізнавшись про подання позовної заяви відповідачка ОСОБА_2 може вжити заходів щодо приховування грошових коштів, що може значним чином утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовних вимог та стягнення з відповідача 52 500,00грн.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися грошовими коштами в межах суми ціни позову, без обмеження права володіння ними, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідачки.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ціну позову, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачці - ОСОБА_2 в розмірі 52500,00 гривень, що є на рахунках відповідача в ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_3»,співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом в цій частині заяви представника позивача.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника позивача в частині накладення арешту на автомобіль NISSAN JUKE 2016 року випуску (держ. номер НОМЕР_1), що належить відповідачці - ОСОБА_2, оскільки вартість вказаного автомобіля значно перевищує розмір позовних вимог, у звязку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення в цій частині заяви про забезпечення позову, а також не має можливості пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що належатьОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: 65104, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2), які містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_3», МФО 300614, в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 52 500,00грн.

В решті вимог відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Публічному акціонерному товариству «КРЕДІ ОСОБА_3» для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п'ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено та підписано 03.04.2018року.

Суддя Петренко В. С.