Справа № 474/261/18
Провадження № 2-ві/474/2/18
УХВАЛА

про відвід судді

30.03.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суд Миколаївської області Сокол Ф.Г. розглянув заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/220/18 за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Врадіївського районного відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Павленко А.В. про відкриття виконавчого провадження № 55906219, визнання її неправомірною та скасування, -

встановив:

29.03.2018р. від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/220/18 за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Врадіївського районного відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Павленко А.В. про відкриття виконавчого провадження № 55906219, визнання її неправомірною та скасування.

29.03.2018р. ухвалою судді Фісія В.В. визнано відвід необґрунтованим та заяву передано для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України, з метою вирішення заяви про відвід.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

30.03.2018р. автоматизованим розподілом справи головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2018р. за підписом ОСОБА_4).

Частинами 7 та 8 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи приписи ч.ч. 7 та 8 ст. 40 ЦПК України, а також підстави з яких заявлено відвід судді Фасій В.В., приходжу до висновку про необхідність вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду заяви про відвід судді Фасія В.В. встановлено наступне.

На обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначає, про:

- участьсудді Фасія В.В. у розгляді справи № 474/1020/17, за результатами розгляду якої, у справі була винесена ухвала, на підставі якої в подальшому державним виконавцем Павленко А.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка оскаржується у справі № 474/220/18, а тому на думку заявника ці справи взаємопов'язані;

- вчинення особисто суддею Фасієм В.В. перешкод у доступі до правосуддя, шляхом надання вказівок апарату суду не видавати заявнику ухвали у справі № 474/1020/17 для неможливості її подальшого оскарження в апеляційному порядку;

- наявність внутрішнього конфлікту інтересів у судді Фасія В.В. щодо заявника.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

У відповідності до ч.ч. 3 та 4 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому слід зазначити, що приписи ст. 39 ЦПК України кореспондуються з приписами ч.ч. 3 та 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Так, згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З комплексного аналізу ЦПК України слідує, що законодавцем чітко визначено підстави та порядок заявлення відводу судді та вимоги до такого відводу, в тому числі щодо його вмотивованості та доведеності.

Однак, як вбачається із заяви про відвід судді та матеріалів цивільної справи № 474/220/18, ОСОБА_2 вимоги ЦПК України невраховані та недотримані.

Так, доводи заяви про відвід в частині, які стосуються участі судді Фасія В.В. у розгляді справи № 474/1020/17 не беруться до уваги, оскільки незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, згідно приписів ч. 3 ст. 36 ЦПК України, не можуть бути покладенні в основу відводу.

Щодо інших підстав для заявлення відводу слід зазначити, що згідно матеріалів справи № 474/220/18 ухвала про прийняття скарги до судового розгляду винесена 20.03.2018р., якою розгляд справи призначено на 28.03.2018р., про що ОСОБА_2 повідомлений під розписку 23.03.2018р. Після чого у вказаній справі 28.03.2018р., за участю ОСОБА_2 відбулося судове засідання, однак заява про відвід була подана 29.03.2018р., при чому остання не містить жодної мотивації чи обґрунтування поважності причин пропуску строку, визначеного ч. 3 ст. 39 ЦПК України, що в свою чергу свідчить про наявність законних підстав для відмови в задоволенні заяви про відвід судді.

Водночас, враховуючи принципи цивільного судочинства щодо всебічності, повноти та об'єктивності, слід також зазначити наступне.

З контексту заяви вбачається, що фактично відвід заявлено з підстави визначеної п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Однак, матеріали справи не містить жодних даних, які б давали можливість встановити вищевказані обставини, а заявником до заяви про відвід, в порушення приписів ч. 4 ст. 39 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження підстав для відводу, а тому заява в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

Таким чином, в сукупності вищевикладеного вбачається безпідставність та необґрунтованість заяви про відвід судді Фасія В.В., а відтак в задоволенні останньої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/220/18 за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Врадіївського районного відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Павленко А.В. про відкриття виконавчого провадження № 55906219, визнання її неправомірною та скасування - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол