Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2018 Справа №607/2704/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, а саме, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 38,0 кв. м., який знаходиться за адресою: с. Ігровиця вул. Гагаріна, 50 Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смертіОСОБА_4, померлого 04 травня 2017 року, посилаючись на те, що після смерті його діда відкрилась спадщина за заповітом на даний житловий будинок. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

У судове засідання позивач не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, однак від представника відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі, позов визнають.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

18 листопада 2016 року померла баба позивача ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД № 224739, видане повторно 15.06.2017 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 19.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 38,0 кв. м., який знаходиться за адресою: с. Ігровиця вул. Гагаріна, 50 Тернопільського району Тернопільської області.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 315466, видане 09.09.1978 р. Тернопільським міським відділом ЗАГС, актовий запис № 1040, вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є чоловіком та дружиною, між якими 09 вересня 1978 року укладено шлюб.

Відповідно до спадкоємців першої черги по закону належить чоловік померлої ОСОБА_5 ОСОБА_4, який спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 71 від 08.02.2018 р.

04 травня 2017 року помер дід позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД № 224585, видане 04.05.2017 р. виконавчим комітетом Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 11.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 38,0 кв. м., який знаходиться за адресою: с. Ігровиця вул. Гагаріна, 50 Тернопільського району Тернопільської області.

04 серпня 1999 року ОСОБА_4 було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської областіта зареєстровано в реєстрі за № 84, згідно якого останній заповів позивачу ОСОБА_1 належний йому на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Ігровиця по вул. Гагаріна, 50 Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05.09.1990 р., виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 170 від 28 серпня 1990 року та записано в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 114, вбачається, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Ігровиця по вул. Гагаріна, 50 Тернопільського району Тернопільської області, дійсно належить колгоспному двору, що складається з 2-х членів, головою якого є ОСОБА_4 на праві особистої власності.

Також, до складу спадщини входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1691 га, кадастровий номер :02:001:1452, яка знаходиться за тією ж адресою, що вищевказаний житловий будинок та використовується для обслуговування даного житлового будинку, однак, дана земельна ділянка не вказана у змісті заповіту.

Згідно ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 42/2017, після смерті ОСОБА_4, померлого 04 травня 2017 року. Крім позивача, є інші спадкоємці, дочка померлого (відповідач по справі) ОСОБА_2, яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

06 червня 2017 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 50 по вулиці Гагаріна в селі Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, ФОП ОСОБА_8 було виготовлено технічний паспорт.

Із інформаційних довідок про технічний стан нерухомого майна від 23.10.2017 р. за № 65, 66, виданих ФОП ОСОБА_8, вбачається, що станом на 23.10.2017 р. житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 38,0 кв. м., який знаходиться за адресою: с. Ігровиця вул. Гагаріна, 50 Тернопільського району Тернопільської області, рахується за: ОСОБА_4 1/2 частина, ОСОБА_5 1/2 частина.

Згідно з ч.1 статті 120 ЦК України (в ред. 1963 року, чинного на той час) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998): положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Таким чином, оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в період до 15.04.1991 року, тобто до введення в дію Закону України «Про власність» спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право спільної сумісної власності. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вищезазначеного Закону.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

13.02.2018 р. за вих. № 57/02-14 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 винесено постанову про відмову вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 38,0 кв. м., який знаходиться за адресою: с. Ігровиця вул. Гагаріна, 50 Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смертіОСОБА_4, померлого 04 травня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 38,0 кв. м., який знаходиться за адресою: с. Ігровиця вул. Гагаріна, 50 Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смертіОСОБА_4, померлого 04 травня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3, місцезнаходження: м. Тернопіль проспект Степана Бандери, 74/119.

Повний текст рішення суду складено 02 квітня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_9