Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 310/3759/17Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М.
Пр. № 22-ц/778/653/18Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, 08 грудня 2012 р. н., та ОСОБА_7, 24 лютого 2015 р. н., у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з дня подання заяви до досягнення повноліття дітьми.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що з 30 червня 2012 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, сімейні відносини між сторонами припинені, спільно не проживають з січня 2017 року. Діти залишились проживати з нею, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач у добровільному порядку не надає, в звязку із чим вона вимушена звернутись до суду.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року (а.с. 31) позов ОСОБА_4Ю задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дітьми, починаючи стягнення з 23 червня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особа, яка не брала участі у справі, на підставі ст. 352 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у своїй апеляційній скарзі (а.с. 38-44) просила заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з врахуванням інтересів третьої дитини та рівності всіх дітей при встановленні розміру аліментів, судові витрати стягнути з позивача.

В автоматизованому порядку у цій справі було визначено склад колегії суддів апеляційного суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гончар М.С., судді Кочеткова І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 46).

Підстави для самовідводу судді Гончар М.С. у цій справі відсутні. Особи, які беруть участь у цій справі, не є родичами чи близькими особами судді Гончар М.С., а просто є особами, які мають із суддею Гончар М.С. однакове прізвище.

З 15.12.2017 року набрав законної сили ЦПК України в новій редакції, його нормами апеляційний суд має керуватись при апеляційному перегляді цієї справи.

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 16 січня 2018 року (а.с. 75), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року (а.с. 77).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Сторони у цій справі відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, апеляційному суду не надали.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особи, яка не брала участі у цій справі, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вищезазначене заочне рішення суду першої інстанції за заявою відповідача не переглядалось.

Сторони у цій справі із вищезазначеним заочним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному провадженні не оскаржували.

Таким чином, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особи, яка не брала участі у справі.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1); скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для зміни судового рішення …є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 15, 60, 208, 212-214, 224-226 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції можна погодитись лише частково з наступних підстав.

При перевірці законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційний суд виходить із положень ЦПК України, в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, тобто чинною на час ухвалення оскаржуємого заочного рішення судом першої інстанції у цій справі (10 жовтня 2017 року).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково.

Так, суд першої інстанції у цій справі правильно встановив, що в силу вимог ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України позивач ОСОБА_4 у цій справі має право на стягнення з відповідача ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6, 08 грудня 2012 р. н., та ОСОБА_7, 24 лютого 2015 р .н., у твердій грошовій сумі, щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дітьми, починаючи стягнення з 23 червня 2017 року.

Проте, суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному зясуванню обставин цієї справи при визначенні саме розміру аліментів на дітей у твердій грошовій сумі у цій справі, зокрема не зясував наявність у відповідача ОСОБА_5 іншої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41) (на яку з відповідача ОСОБА_5 вже стягуються аліменти на користь ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.12.2003 року, розмір яких за рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2016 року у справі ЄУН 310/6005/15 (а.с. 42-43) був змінений з ? частини доходів ОСОБА_5 на стягнення у твердій грошовій сумі 727,00 грн. щомісячно, але не менше 30 від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку), про яку позивач ОСОБА_4 суду першої інстанції у своєму позові не повідомила.

Хоча в силу вимог ст. 131 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, сторони до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Крім того, в силу вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Всі діти відповідача ОСОБА_5:

- ОСОБА_6, 08 грудня 2012 р. н. (станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції 10 жовтня 2017 року повних 5 (пять) років, а.с. 6),

- і ОСОБА_7, 24 лютого 2015 р. н. (станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції 10 жовтня 2017 року повних 2 (два) роки, а.с.7),

- та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, (станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції 10 жовтня 2017 року повних 15 (п'ятнадцять років) а.с. 41)

є рівними у своїх правах.

Також рівними є обовязки відповідача ОСОБА_5 по відношенню до утримання цих всіх трьох дітей.

Тому, суд першої інстанції мав це враховувати при визначенні розміру аліментів з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей у цій справі, та визначити останній у твердій грошовій сумі 713,00 грн. на кожну дитину щомісяця.

Виходячи:

- із розміру прожиткового мінімуму для однієї дитини у віці до 6 (шести) років станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі (10 жовтня 2017 року), передбаченого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» з 01 травня 2017 року - 1426,00 грн.,

- а також рівності прав і обовязків батьків відносно утримання дітей (ст. 141 СК України, 1426,00 грн. /2 особи = 713,00 грн. це половина прожиткового мінімуму, яку має забезпечити своїм дітям кожен із батьків сторін у цій справі),

суд першої інстанції мав визнати у цій справі необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку всіх дітей розмір аліментів на кожну дитину у цій справі по 713,00 грн. щомісяця.

Оскільки, позивач ОСОБА_9 не надала суду першої інстанції у цій справі будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_5 може надавати матеріальну допомогу на утримання кожного із двох вищезазначених дітей у більшому розмірі, ніж 713,00 грн.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особи, яка не брала участі у справі, лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, в силу вимог ст. 367 ч.3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у цій справі, які можуть бути прийняті до уваги з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є:

-копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41)

-та копія рішення Апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2016 року в справі ЄУН № 310/6005/15 (а.с. 42-43),

надані до апеляційної скарги апеляційному суду ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та яка є особою, яка не брала участі у цій справі, але яка є законним представником ще однієї дитини відповідача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та вже отримує на останню аліменти з відповідача ОСОБА_5,

а тому суд оскаржуємим рішенням у цій справі, у тому числі вирішив питання про її права та обовязки на аліменти з відповідача ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у певному розмірі, зокрема на майбутнє, як стягувача, враховуючи помилково визначений розмір аліментів з відповідача на утримання двох дітей у цій справі у розмірі 3000,00 грн., та про права та обовязки самої дитини відповідача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якої є остання.

Оскільки, в силу вимог ст. 179 ч. 1 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід задовольнити частково, заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року у цій справі слід змінити в частині розміру, стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі, зменшивши останній з «по 1500 грн.» до «по 713,00 грн.» щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку; в решті рішення суду першої інстанції у цій справі слід залишити без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

Також в силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у цій справі задоволено частково при вищевикладених обставинах, а позивач у цій справі ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору в силу вимог Закону України «Про судовий збір», судові витрати ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, у вигляді судового збору, сплаченого нею при подачі останньої у розмірі 704,00 грн. (а.с. 72), слід компенсувати за рахунок держави.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне розяснити особам, які беруть участь у цій справі, що розмір аліментів, визначений судом за рішенням суду у цій справі на кожну дитину, у подальшому може бути змінений за рішенням суду окремо від цієї справи за заявою стягувача чи платника аліментів за наявності обставин, передбачених ст. 192 СК України.

Керуючись ст. ст. 10, 88, 58-61, 131, 208, 212-214, 224-226 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. ст. 12, 141, 368, 374 - 376, 381-384, п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити частково.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року у цій справі змінити в частині розміру, стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі, зменшивши останній з «по 1500 грн.» до «по 713,00 грн.» щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судові витрати ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повязані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у розмірі 704,00 грн. компенсувати за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову апеляційного суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюються з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 06 квітня 2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_10ОСОБА_11