РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Попової О.М., при секретарі Крикуновій Т.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 09 червня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кравнодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 116. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Наразі фактичні шлюбні відносини між ними припинилися. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе.

Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 09 червня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кравнодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 116, між ним та ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити. (а.с.41).

В судове засідання відповідач яка проживають у м. Молодогвардійськ та з якою відсутній поштовий зв'язок, та інші засоби зв'язку, в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про дату судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, на підставі п.11 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.55). У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кравнодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 116. Шлюб позивача з відповідачем не склався через відсутність взаємопорозуміння, кохання. Шлюбні відносини між сторонами припинилися. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, їх сім'я існує формально.

Суд вважає, що сім'я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень, ст.ст.12,76,95, 264,265,273,354,355, ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 листопада 2006 року 09 червня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кравнодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 116.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 04114, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживанняАДРЕСА_2.

Суддя: О.М. Попова