У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко Олега Петровича про відкриття виконавчого провадження, визнання її незаконною та скасування, визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна боржника, зобов'язання державного виконавця повернути без виконання виконавчий лист та вжити заходи по зняттю арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м. Києва із скаргою на рішення державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шемберко О.П., в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Шемберко О.П. про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2017р. у виконавчому провадженні №54002411; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Шемберко О.П. про арешт майна боржника від 02.06.2017р. у виконавчому провадженні №54002411 та зобов'язати державного виконавця Подільського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Шемберко О.П. повернути без виконання до Подільського районного суду м. Києва виконавчий лист від 03.05.2017р. №758/10233/13-ц та вжити відповідні заходи по зняттю арешту накладеного на майно боржника.

Скаргу обґрунтовано тим, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно заявника на підставі виконавчого документу, який було пред'явлено до виконання із порушенням визначених законом строків.

У судове засідання представник заявника не з'явився, подав до суду заяву, в якій скаргу підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності (а.с. 91).

Державний виконавець свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник стягувача також звернувся до суду із заявою про розгляд скарги без його участі, просив суд відмовити у задоволенні поданої скарги. Своє позицію висловив у письмових поясненнях, в яких зазначив про законність винесення оскаржуваних постанов (а.с. 87-88, 90).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, стягувача та державного виконавця на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.05.2017 Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий документ, а саме: виконавчий лист № 758/10233/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 коштів в сумі 39950 грн. 75 коп., а також судовий збір в сумі 399 грн. 51 коп., а всього стягнути - 40350 грн. 26 коп. (а.с. 5)

Вказаний виконавчий лист був виданий на виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2014р. винесеного по справі №758/10233/13-ц, яке вступило в законну силу 17.11.2014р., із строком пред'явлення до виконання один рік.

23.05.2017 ОСОБА_4 звернувся до Подільського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 72).

02.06.2017 постановою державного виконавця РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шемберко О.П. було відкрито виконавче провадження № 54002411відносно боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа №758/10233/13-ц про стягнення з остатньої на користь ОСОБА_4 коштів в сумі 39950 грн. 75 коп., судовий збір в сумі 399 грн. 51 коп., а всього стягнути - 40350 грн. 26 коп. (а.с. 6)

Постановою від 02.06.2017 року в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем на все належне боржнику майно було накладено арешт (а.с. 78).

Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 вважає незаконними, та такими, що постановлені з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції чинній на день виникнення правовідносин), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасного і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) строки, зазначені у частині першій цієї статті, для встановлення:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання

виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. За приписами ч. 1 ст. 26 вказаного закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Всупереч ст.ст. 22, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) державний виконавець відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого документу пред'явленого до виконання із порушенням визначених законом строків. Крім того, в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника.

Станом на день розгляду скарги, письмових заперечень щодо обставин викладених у скарзі державним виконавцем до суду не подано, доводи скаржника не спростовано.

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови були винесенні державним виконавцем із порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин). За таких умов скарга в частині скасування постанов та зобов'язання державного виконавця вжити відповідні заходи по зняттю арешту накладеного на майно боржника ґрунтується на вимогах Закону та підлягає задоволенню.

У скарзі заявник просив також зобов'язати державного виконавця повернути без виконання до Подільського районного суду м. Києва виконавчий лист від 03.05.2017р. №758/10233/13-ц.

Суд вважає, що в цій частині вимоги скарги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки позиція заявника в цій частині є не мотивованою та не відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 353, 447-453, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко Олега Петровича про відкриття виконавчого провадження, визнання її незаконною та скасування, визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна боржника, зобов'язання державного виконавця повернути без виконання виконавчий лист та вжити заходи по зняттю арешту з майна, - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко О.П. від 02.06.2017р. про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні№54002411.

Скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко О.П. від 02.06.2017р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №54002411.

Зобов'язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шемберко О.П. вжити відповідні заходи по зняттю арешту накладеного на майно боржника, ОСОБА_1

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко