Справа № 188/1092/16-ц
Провадження № 2-п/188/4/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Брагін А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк», , заборгованість за кредитним договором в розмірі 12765 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят пять) гривень 61 коп., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту 177,90 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 8103,63 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3400,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 584,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк», , судові витрати в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

06.02.2018 року до суду надійшла заява відповідача про перегляд цього заочного рішення, в якій зазначається, що вказане рішення слід скасувати як необгрунтоване та незаконне з наступних підстав.

Суд в рішенні вказав, що відповідач декілька разів викликався до суду, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а відповідач стверджує, що жодного разу не отримував ніяких повідомлень та викликів до суду. Рішення суду було отримано тільки 15.01.2018 року, тобто строк на перегляд заочного рішення, вважає відповідач, не сплив.

На думку відповідача, позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки закінчився строк дії кредитної картки, а останній платіж по сплаті заборгованості здійснений відповідачем 13.11.2012 року. Тобто станом на день звернення до суду позивача 31.08.2016 року закінчився строк позовної давності.

Таким чином, вважає відповідач, позивач звернувся до суду з позовом з пропуском загального трирічного строку позовної давності та спеціального строку позовної давності один рік щодо вимог про стягнення заборгованості.

Відповідач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У зв'язку з ненаданням банком належних доказів, вказує відповідач, у суду не було підстав для задоволення позовних вимог позивача через пропуск ним строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості.

Посилаючись на ст. ст. 284-288 ЦПК України, відповідач просить скасувати заочне рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2016 року у справі №188/1092/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 12765 гривень 61 копійки.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заява про перегляд заочного рішення була призначена до розгляду на 29.03.2018 року, у звязку з клопотанням представника відповідача відкладена на 05.04.2018 року. 04.04.2018 року до суду надійшло клопотання представника відповідача через неможливість прибути у судове засідання розглянути заяву за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник позивача в судове засідання зявився, проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечив, надав суду витяг з карткового рахунку, який підтверджує те, що відповідач 13.11.2013 року здійснив чергове погашення заборгованості, та довідку про те, що строк дії виданої відповідачу картки до 08.2014 року. З позовом до суду позивач звернувся 31.08.2016 року, що свідчить про дотримання позивачем строку позовної давності.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, додані до неї матеріали, відзив позивача на вказану заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32). Ця сама адреса відповідача вказана позивачем у позовній заяві (а.с.4).

Згідно з ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

У судове засідання відповідач викликався судовими повістками з рекомендованим поштовим повідомленням за адресою: вулиця Степова, 12, с. Водяне, Петропавлівський район, Дніпропетровська область (а.с. 34,37,38,41,42). Однак поштові відправлення не були вручені внаслідок відсутності адресата за цією адресою.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в редакції станом на час ухвалення заочного рішення від 21.10.2016 року у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

21.10.2016 року судом ухвалено заочне рішення, яке направлене відповідачу 05.01.2017 року рекомендованим поштовим відправленням за № 943 за адресою: вулиця Степова, 12, с. Водяне, Петропавлівський район, Дніпропетровська область (а.с.50-51). Однак поштове відправлення не було вручене внаслідок відсутності адресата за цією адресою.

12.01.2018 року на електронну адресу суду надійшла заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи. 15.01.2018 року відповідач ознайомився зі справою та заочним рішенням (а.с.54).

Відповідно до ч.2 ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Представник відповідача направив заяву про перегляд заочного рішення до суду 06.02.2018 року. Таким чином, відповідач пропустив строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, але ухвалою суду від 19.03.2018 року цей строк було поновлено.

Згідно з ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин:

1) відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України в узагальненні «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» зазначав, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач неодноразово був повідомлений про місце, день та час судових засідань належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.34,37,38,41,42), але не зявлявся в судове засідання, що спричинило неодноразове відкладення судового розгляду, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України в редакції станом на 21.10.2016 року за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач не зазначив доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Посилання в заяві на пропуск позивачем строку давності не обґрунтоване належним розрахунком цього строку, посиланням на докази, які не були досліджені судом і мають істотне значення для вирішення справи і суд не може розцінювати це посилання як достатню підставу для скасування заочного рішення і перегляду справи.

Позивач надав виписку з карткового рахунку, яка підтверджує наявний у справі розрахунок, за якими відповідач здійснив погашення боргу останній раз 13.11.2013 року, тобто позивач довів, що ним не пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Відповідач не послався і не надав докази, які б спростовували ці твердження позивача.

Таким чином, відсутні передбачені ст.288 ЦПК України підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 284-289, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 21 жовтня 2016 року у цивільній справі №188/1092/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя ОСОБА_4