Справа №203/73/15-ц
Провадження №2/0203/56/2018
29.03.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-представниці позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
31 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.08.2006 року між ВАТ «КРЕДОБАНК» (правонаступником якого є позивача) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Зобов'язання позичальника за кредитним договором були забезпечені договором поруки, укладеним з ОСОБА_3 Відповідачі неналежно виконують свої зобовязання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з них у солідарному порядку заборгованості в сумі 369 838,46 грн. з урахуванням процентів за користування коштами та комісії (т. 1 а.с.а.с. 1 5, 58, 60, 66 70).
13 травня 2015 року судом було ухвалене заочне рішення про задоволення позову (т. 1 а.с.а.с. 130, 131).
14 липня 2016 року суд своєю ухвалою скасував заочне рішення від 13.05.2015 року, призначивши справу до розгляду в загальному порядку (т. 1 а.с. 165).
25 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «КРЕДОБАНК», ТОВ «ФК «ІДЕА КАПІТАЛ» про визнання недійсним кредитного договору кредитним договором (т. 1 а.с.а.с. 216 219).
05 січня 2017 року судом за клопотанням ОСОБА_2, який заперечував факт укладення ним кредитного договору, було постановлено ухвалу про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. Експертизу проведено не було у звязку з неоплатою послуг експерта ОСОБА_2 (т. 2 а.с.а.с. 14, 15, 45, 53).
29 березня 2018 року суд своєю ухвалою залишив зустрічний позов без розгляду.
Представниця позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що 07.08.2006 року між ВАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №68/06-Ф, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 61 000,00 доларів США. Зобов'язання позичальника були забезпечені договором поруки, укладеним з ОСОБА_3 Відповідачі неналежно виконують свої зобовязання за кредитним договором.
Відповідачі до суду не зявилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.08.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (правонаступником якого за договором факторингу від 25.03.2014 року №12 є позивач) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №68/06-Ф, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 61 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом (12,5% на рік) з кінцевим терміном повернення 06.08.2026 року (т. 1 а.с.а.с. 7 20, 39 53).
19 жовтня 2009 року між ВАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачами було укладено договір поруки №004/09-Ф-П, згідно з яким ОСОБА_3 зобовязалася солідарно з ОСОБА_2 відповідати за своєчасне повернення ним коштів за укладеним кредитним договором (т. 1 а.с.а.с. 21, 22).
Відповідачі не виконують свої зобовязання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у них перед позивачем станом на 24.10.2014 року утворилася заборгованість у сумі 369 838,46 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (т. 1 а.с. 6), а саме:
-основна заборгованість 315 996,77 грн.;
-проценти 53 341,69 грн.;
-комісія за адміністрування кредиту 500,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
За кредитним договором позивач передав ОСОБА_2 певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.
У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Ураховуючи той факт, що ОСОБА_2 дотепер не виконує свої обовязки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання є порушенням його зобовязань у розумінні приведеної норми.
За правилами, встановленими частиною 1 статті 553 ЦК, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Частинами 1, 2 статті 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Судом встановлено, що основне зобовязання (кредитний договір) було забезпечене договором поруки, укладеним з ОСОБА_3, отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобовязання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя.
Зважаючи на те, що відповідачі не виконують свої обовязки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом.
За змістом частини 1 статті 14 ЦК цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 526 ЦК зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються.
Згідно зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити.
У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів у рівних частках компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 3 654,00 грн. (по 1 827,00 грн.) (т. 1 а.с. 76).
Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 2 3, 76 81, 89, 133, 141, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2006 року №68/06-Ф у сумі 369 848,46 грн. (основна заборгованість 315 996,77 грн.; проценти 53 341,69 грн.; комісія за адміністрування кредиту 500,00 грн.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» компенсацію судових витрат у сумі 1 827,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» компенсацію судових витрат у сумі 1 827,00 грн.
Апеляційна скарга на повторне заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 03 квітня 2018 року.
Суддя М.О. Католікян