ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/13/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2018 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМА АВТОЛІЗИНГ" про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В

05.01.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМА АВТОЛІЗИНГ", яким просив визнати недійсним договір фінансового лізингу № 01467 від 26.12.2017 (далі Договір) укладеного між сторонами; стягнути з відповідача на його користь сплачені кошти в розмірі 55 390 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 26.12.2017 між ним та ТОВ "СІГМА АВТОЛІЗИНГ" було укладено договір Фінансового лізингу № 01467. Відповідно до пункту 1.1. договору предметом фінансового лізингу по даному договору є транспортний засіб ''MITSUBICHI ASX Invite''. Зазначив, що до укладення договору, в мережі інтернет він знайшов оголошення про продаж авто ВАЗ 83 740 грн., зателефонував за телефоном вказаним в оголошенні, де йому роз`яснили, що дійсно такий транспортний засіб є в наявності за ціною вказаною в оголошенні. Приїхавши до офісу компанії менеджер пояснила, що він повинен спочатку сплатити передплату (аванс) за транспортний засіб в сумі 55 390 грн., шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача, після чого із ним було укладено договір лізингу. На виконання договору, 26 грудня 2017 року позивач перерахував 55 390 грн., із зазначенням призначення платежу комісія за організацію по договору фінансового лізингу № 01467 від 26.12.2017, що підтверджується відповідною квитанцією № N18U34741. Однак після підписання зазначеного договору помітив, що в договорі інший транспортний засіб , вартість якого значно вища, ніж та, на яку він розраховував, на що менеджер компанії повідомила що це внутрішні справи та пообіцяв доставити транспортний засіб протягом 16 год. Час пройшов, але автомобіль та і не доставили, менеджер на зв'язок не виходить.

Таким чином, під час попередніх переговорів представником компанії введено позивача в оману щодо умов виконання договірних зобовязань. Після підписання і вивчення змісту договору стало зрозуміло, що сплачені кошти не повернуть, та можливості розірвати договір не має, оскільки договір зовсім не передбачає можливості розірвання з ініціативи лізингоодержувача без втрати грошових коштів, що є порушенням прав позивача як споживача.

Позивач вважає, що Договір суперечить положенням законів, а саме: Закону України "Про фінансовий лізинг", Закону України "Про захист прав споживачів", вимогам Цивільного кодексу України, так як не посвідчений нотаріально, у Відповідача відсутні ліцензії на ведення фінансової діяльності, умови Договору є несправедливими та порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, а тому має бути визнаний недійсним, а кошти сплачені в рахунок авансу, повернуті Позивачу.

29.01.2018 до суду надійшли заперечення щодо позову, а саме відзив на позовну заяву, в яких Відповідач директор ТОВ "СІГМА АВТОЛІЗИНГ" ОСОБА_2 вказав, що позов не підлягає задоволенню з огляду на те, що Лізингоодержувач погодився з усіма умовами Договору під час його підписання і здійснив оплату Комісії за організацію саме за послугу з організації та оформлення Договору при його укладенні, що визначено умовами Договору. Крім того, підтвердженням того, що позивач сплачував саме комісію за організацію Договору є призначення платежу, зазначене у квитанції про сплату коштів. Відповідно ст. 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору.

На момент укладення правочину з позивачем, відповідач діяв на підставі дозволу виданого Нацкомфінпослуг, а саме Довідки ФЛ № 595 від 06.06.2017 року. Отже посилання на незаконність діяльності відповідача, яка порушує його право як споживача є безпідставним. А твердження позивача, що ТОВ "СІГМА АВТОЛІЗИНГ" проводить нечесну підприємницьку діяльність, яка вводить споживача в оману є необгрунтованими та не підкріплені жодним належним та допустимим доказом. Крім того, позивач не скористався своїм правом на належне ознайомлення з умовами договору, не може свідчити про ведення в оману позивача відповідачем, а лише є способом ухилитися від взятих на себе зобов`язань та характеризує позивача, як недобросовісного клієнта.

Щодо визнання договору недійсним зазначає, що умови договору являються такими, які повністю відповідають чинному законодавству та розроблені таким чином, щоб максимально захищати права та інтереси не тільки ТОВ "СІГМА АВТОЛІЗИНГ", а й інших клієнтів компанії. Вважає, що позивачем неправильно розтлумачено норму ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів», не встановлено, у чому саме полягає несправедливість окремих положень договору фінансового лізингу і не вказано, чи є зазначені обставини, відповідно до цієї норми підставою для зміни або визнання недійсним саме цієї умови договору. Сторони погодили між собою всі відповідні умови, які зобов`язані виконувати саме в тому вигляді, в якому вони були обумовлені правочином.

Не погоджується й з твердженням позивача щодо відсутності нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу, оскільки для договорів фінансового лізингу обов`язковість укладення правочину у нотаріальному порядку не встановлено спеціальним законодавством України, що безпосередньо регулює правовідносини з фінансового лізингу. Відповідно до ст. 6 Закону України « Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.

Зокрема, зазначає, що укладений між сторонами договір є договором фінансового лізингу, а не договором найму (оренди) транспортного засобу, як стверджує позивач мотивуючи необхідністю нотаріального посвідчення Договору. З правової позиції ВСУ випливає, що до відносин фінансового лізингу потрібно застосовувати положення ст. 628 ЦК України, проте, такі положення застосовуються лише у разі відсутності конкретних норм, які регулюють певні відносини. А відносини фінансового лізингу регулюються конкретно визначеними нормами права. А тому застосування судом при вирішенні спору до спірних правовідносин положень ч.2 ст. 628 ЦК України щодо необхідності нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу транспортного засобу є безпідставним. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , і які доводять обгрунтованість його позовних вимог. Просив в задоволенні позову відмовити повністю (а.с.36-42).

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с.46).

Представник відповідача ТОВ "СІГМА АВТОЛІЗИНГ" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки у судове засідання до суду подано не було, проте раніше надіслав відзив на позов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, 06.06.2017 Відповідача взято на облік, як такого, що має право надавати послуги з фінансового лізингу, що підтверджується довідкою про взяття на облік юридичної особи, виданої 06.06.2017 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.43).

26.12.2017 між сторонами укладено договір фінансового лізингу № 01467, згідно яким предметом Договору є транспортний засіб зазначений у статті 1.1 Договору, а саме ''MITSUBICHI ASX Invite'' об'єм/тип двигуна 1.6/, тип КПП 5 МТ, привід 2WD (а.с.10).

Вказаний договір нотаріально посвідчено не було.

Специфікації (додаток №1 Договору) сторонами суду надано не було.

Вартість предмета лізингу визначено у статті 8.2 Договору в розмірі 553 900 грн. (а.с.13).

Відповідно до статті 1.3 Договору, лізингодавець бере на себе зобовязання придбати Предмет Лізингу у власність (отримати право власності на Предмет Лізингу) та передати Предмет Лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим Договором. Лізингоодержувач користується Предметом Лізингу на умовах даного Договору та згідно з положеннями чинного законодавства.

Предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 90 календарних днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця: комісії за організацію договору; авансового платежу; комісії за передачу Предмета лізингу; у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п.9.4 ст. 9 даного договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п 9.5. ст. 9 даного договору (статті 1.7 Договору).

Статтею 9.1 Договору визначено, що комісія за організацію Договору являє собою погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу в розмірі 10%, який лізингоодержувач сплачує на користь лізингодавця після укладення Договору за його організацію протягом строку дії Договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір комісії за організацію Договору зазначено у Додатку №1 до даного Договору. Комісія за організацію Договору входить до складу обовязкових лізингових платежів, які лізингоодержувач зобовязаний сплатити до моменту отримання предмету лізингу.

Позивач 26.12.2017 сплатив 55 390, 00 грн. - Комісії за організацію по Договору фінансового лізингу № 01467 від 26.12.2017 (а.с. 18).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини).

Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані).

Розглядаючи дану справу по суті суд в першу чергу має з'ясувати чи дотримано сторонами норми закону, які висувають вимоги до правомірності правочину та виконання яких виключає віднесення правочину до нікчемного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України "Про фінансовий лізинг".

Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Отже, з урахуванням того, що на договір фінансового лізингу розповсюджуються норми Цивільного кодексу, які регулюють відносини з приводу найму (оренди), то у відповідності до ст.799 ЦК України такий договір укладається у письмовій формі, а у випадку участі в ньому фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо).

Отже, нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як зазначено вище Договір нотаріально не посвідчувався, що сторонами не заперечується.

Таким чином, договір фінансового лізингу предметом якого є транспортний засіб, а сторонами договору фізична і юридична особа, всупереч положень ст.799 ЦК не було укладено в нотаріальній формі, а тому він в силу положень ст.220 цього ж Кодексу є нікчемним, що узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеним у постановах від 16 грудня 2015р. по справі №6-2766цс15 та від 19 жовтня 2016 року № 6-1551цс16.

Відповідно до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи наведену норму закону грошові кошти в розмірі 55 390,00 грн. підлягають стягненню з відповідача саме в порядку повернення коштів, сплачених за нікчемним договором лізингу.

Таким чином, враховуючи вище викладене, оскільки судом не встановлено правомірності укладеного між сторонами правочину, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення коштів, які сплачені за нікчемним договором лізингу.

Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, виходячи з такого.

Позивач виходячи зі змісту положень ЗУ "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, який мав бути сплачений позивачем при поданні позову, (вимога майнового характеру) в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 3-4, 12-13, 76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 215-216, 220, 628, 799, 806 ЦК України, положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг" суд,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю " СІГМА АВТОЛІЗИНГ" (місце знаходження: 02121, м. Київ вул. Харківське шоссе, буд. 182, , р/р 101в ПАТ « ОСОБА_3 Дніпро», МФО 305749) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) 55 390 (п`ятдесят п`ять тисяч триста дев`яносто) грн. 00 коп. в рахунок повернення коштів, сплачених за нікчемним договором фінансового лізингу № 01467 від 26 грудня 2017 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю " СІГМА АВТОЛІЗИНГ" (місце знаходження: 02121, м. Київ вул. Харківське шоссе, буд. 182, , р/р 101в ПАТ « ОСОБА_3 Дніпро», МФО 305749) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4