Справа №469/1127/16-ц 29.03.2018
Провадження №22-ц/784/499/18
Провадження №22-ц/784/499/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Миколаїв

Справа № 469/1127/16-ц

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.

із секретарем - Яценко Л.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Коблівська сільська рада Березанського району Миколаївської області,

про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права оренди земельної ділянки

за апеляційною скаргою

заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області

на заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області, ухвалене під головуванням судді Старчеус О.П. 20 листопада 2017 року в приміщенні цього ж суду, дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначена

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання за нею права оренди на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначала, що 19 грудня 2002 року між ВАТ «Миколаївмеблі» та приватним підприємцем ОСОБА_2 (далі - ПП ОСОБА_2.) укладено договір купівлі-продажу, за яким ПП ОСОБА_2 набула право власності на базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» зі всіма основними житловими будівлями, службовими будівлями та службовими спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

17 травня 2003 року між Березанською районною державною адміністрацією (далі - Березанська РДА) та ПП ОСОБА_2 укладено договір оренди, за яким Березанська РДА передала ПП ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,3 га в межах території Коблівської сільської ради Березанського району строком до 17 травня 2052 року. Земельна ділянка була надана для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 29 квітня 2005 року за ОСОБА_2 визнано право користування всією земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» та внесені зміни до п. 1.1. договору оренди від 17 травня 2003 року, укладеного між ПП ОСОБА_2 та Березанською РДА, шляхом зміни розміру орендованої земельної ділянки з 1,3 на 1,7 га.

21 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та позивачкою укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: комплексу бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Згідно п.п.4.1.2 п.4.1 вказаного договору відповідачка зобов'язалася

вчинити дії щодо припинення договору оренди землі від 17 травня 2003 року, однак, цього не зробила. Позивач зазначала, що це порушує її права, крім того, суперечить положенням законодавства щодо переходу прав оренди.

Посилаючись на ст.ст.16, 217, 377 ЦК України та ст.120 ЗК України просила визнати недійсним п.п.4.1.2 п.4.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21 серпня 2009 року, укладеного між нею і ОСОБА_2 та визнати за нею право оренди на земельну ділянку площею 1,7 га для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за договором оренди землі від 17 травня 2003 року.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача залучено Коблівську сільську раду Березанського району Миколаївської області.

Заочним рішенням цього ж суду від 20 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано недійсним п.п. 4.1.2. п.4.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21 серпня 2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Визнано за ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки площею 1,69 га для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

В апеляційній скарзі заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1, посилаючись на те, що суд прийняв рішення про права, інтереси та обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі, чим порушив норми процесуального права, просив заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3. посилаючись на встановлений господарським судом Миколаївської області від 29 квітня 2005 року факт права оренди попереднього власника бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» земельною ділянкою розміром 1,7 га та факт придбання позивачем нерухомого майна, а саме комплексу бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, в спосіб та до відповідача. зазначеного позивачем, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок придбання нерухомого майна бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» до позивача перейшло право оренди земельною ділянкою площею 1,69 га для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за договором оренди землі від 17 травня 2003 року.

Проте колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є передчасними , виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2002 року між ВАТ «Миколаївмеблі» та ПП ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

17 травня 2003 року між Березанською РДА та ПП ОСОБА_2 укладено договір оренди землі згідно якого Березанська РДА передала ПП ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку площею 1,3 га, яка знаходиться в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, із земель запасу (землі державної власності, землі кемпінгів, будинків відпочинку, під будівлями та дворами) (п.1.1 договору), для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку «Березіка» строком на 49 років з 17 травня 2003 року до 17 травня 2052 року (п.1.3 договору) (а.с.17-19).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29 квітня 2005 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до Березанської РДА: визнано за суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 право на користування згідно з договором оренди землі, укладеним 17 травня 2003 року Березанською РДА, всією земельною ділянкою, на якій розташована існуюча база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», межі якої встановлені технічною документацією - невід'ємною частиною договору; внесено зміни до п.1.1 договору оренди землі, укладеного 17 травня 2003 року шляхом заміни слів та цифр «площею 1,3 (одну цілу три десятих) га» словами та цифрами «площею 1,7 (одна ціла сім десятих) га» (а.с.20-26).

Згідно договору купівлі-продажу від 21 серпня 2009 року, укладеного між ОСОБА_2 (продавець) та представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Мартинюк О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №1292 (а.с.9-12), покупець придбала нежитлову будівлю, спальний корпус літ.А-2 загальною площею 2143,79 кв.м. бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-13).

Відповідно до умов, викладених у п.4.1.2 п.4.1. вказаного договору (а.с.11), продавець свідчить та гарантує, що у нього відсутнє будь-яке право власності на земельну ділянку, на якій розташований «Предмет договору». Відповідно до договору, посвідченого Березанською державною нотаріальною конторою 17 травня 2003 року по реєстру 2641, земельна ділянка, на якій знаходиться «предмет договору», перебуває в оренді. Продавець зобов'язується до 1 вересня 2009 року подати до Березанської РДА заяву про розірвання договору оренди земельної ділянки в зв'язку з відчуженням нерухомого майна бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» та до 20 жовтня 2009 року нотаріально посвідчити договір про розірвання договору оренди (а.с.9-13).

Вподальшому, ОСОБА_1 відповідно до умов договору оренди землі, укладеного 14 вересня 2011 року із Миколаївською облдержадміністрацією, отримала в оренду на 49 років земельну ділянку площею 1,3 га із кадастровим номером НОМЕР_1 для рекреаційного призначення під обслуговування бази відпочинку (а.с.165-170).

Згідно із приписами ч. 2 ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України ( у редакції чинній на момент набуття права власності на нерухоме) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Таким чином, ОСОБА_1 скористалась своїм правом та згідно зі ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України переоформила право оренди на земельну ділянку площею 1,3 га з кадастровим номером НОМЕР_1, на яку відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21 серпня 2009 року до цього мала право ОСОБА_2

Разом з тим, звертаючись до суду позивач, посилаючись на рішення господарського суду Миколаївської області від 29 квітня 2005 року у справі № 8/48, просила визнати за нею право оренди на земельну ділянку площею 1,7 га для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Коблівської сільради № 26 від 19 вересня 2012 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2 га, за рахунок земель не наданих у власність і користування, у межах с. Коблеве Березанського району Миколаївської області для ведення особистого селянського господарства, а рішенням сільської ради № 9 від 14 грудня 2012 року затверджено відповідний проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 39 га біля бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначених рішень ОСОБА_1 29 грудня 2012 року видано державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди земля за № 01542.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19 вересня 2016 року у справі № 469/161/16-ц задоволено позов керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Березанської РДА до Коблівської сільської ради, ОСОБА_1, третя особа - Державне підприємство «Очаківське Лісомисливське господарство» (далі - ДП «ОЛМГ»). Визнано незаконним і скасовані п.п. 2.4. рішення Коблівської сільської ради № 9 від 14 грудня 2012 року, якими затверджено проект землеустрою і надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,39 га та визнано недійсним і скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 29 грудня 2012 року на земельну ділянку площею 0,39 га з кадастровим номером НОМЕР_2 (а.с. 206-210).

Під час розгляду вказаної справи встановлено, що земля, яка була надана у власність ОСОБА_1 відноситься до земель лісогосподарського призначення, знаходилась в користуванні ДП «ОЛМГ». Березанською РДА розпорядження про вилучення зазначеної земельної ділянки із постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» не приймалось. Проект землеустрою про відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 0,39 га, розміщеної в урочище «Коблеве» для надання у власність ОСОБА_1 до Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства на розгляд не надходив і відповідно з ним не погоджувався. Зазначений проект землеустрою не надходив і до Головного Управління Держземагенства у Миколаївській області для проведення державної експертизи, чим були порушені вимоги ст. ст. 20, 116,118, 141, 149 ЗК України, ст. 57 ЛК України.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції у справі № 469/161/16-ц підтверджено віднесення земельної ділянки площею 0,39 га з кадастровим номером НОМЕР_2, яка на час розгляду справи знаходиться в межах с. Коблево, до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебування її в постійному користуванні ДП «ОЛМГ», розпорядження якими відповідно до ст. ст. 122, 149 ЗК відноситься до повноважень Березанського РДА.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, предметом позову про визнання права оренди на земельну ділянку площею 1,7 га, є в тому числі й земельна ділянка, площею 0,39 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 Березанський районний суд Миколаївської області, ухвалою від 23 вересня 2016 року заборонив державному реєстратору здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі державну реєстрацію скасування або виникнення будь-яких прав щодо земельної ділянки, на якій розташована база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка знаходиться в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1.

Проте, розглядаючи спір з відповідачем - ОСОБА_2 та третьої особою - Коблівською сільської радою Березанського району Миколаївської області, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини та не врахував, що земельна ділянка площею 0,39 га з кадастровим номером НОМЕР_2, відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебуває в постійному користування ДП «ОЛМГ», право розпорядження якою відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України належить Березанській РДА.

Таким чином, суд вирішив спір про права та інтереси особи, зокрема, Березанської РДА, а також ДП «ОЛМГ», які не були залучені до участі у розгляді справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2011 року між Миколаївською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,3 га з кадастровим номером НОМЕР_1.

Отже, вирішуючи спір, в тому числі відносно зазначеної земельної ділянки, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 35 ЦПК України, в редакції чинній на час прийняття рішення, не залучив до участі у справі Миколаївську обласну державну адміністрацію.

Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та обов'язки осіб, що не були залучені до участі у розгляді справи.

За такого, рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про визнання права оренди земельної ділянки підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду в частині визнання частково недійсним договору купівлі-продажу прокурором не оскаржувалось, а тому відповідно до положень ст.367 ЦПК України апеляційним судом не переглядалось.

Доводи представника позивача про наявність рішення господарського суду Миколаївської області від 29 квітня 2005 року, яким встановлено факт права оренди попереднього власника бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» земельною ділянкою розміром 1,7 га , не може бути прийнято апеляційним судом до уваги, оскільки суд першої інстанції не залучивши до участі у справі всіх осіб, права яких можуть бути порушені, дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь прокуратури Миколаївської області 1653 грн. судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381, 382, ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області задовольнити.

Заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2017 року в частині визнання права оренди земельної ділянки скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права оренди земельної ділянки відмовити.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Миколаївської області 1653 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 2 квітня 2018 року.