Справа № 351/2534/17
Номер провадження №2/351/204/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що із відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2009. із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка вказує, що відповідач належним чином не сплачує зазначену суму аліментів, а тому на даний час існує заборгованість за аліментами, крім того, ОСОБА_3 навчається у вищому професійному училищі №14 у м. Коломия на денному відділенні, а також позивачка зазначає, що вона витратила на лікування сина 5173,00 грн., а тому позивачка просить суд збільшити розмір стягуваних із відповідача аліментів на утримання їх дитини, просила стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною поволіття та стягнути із ОСОБА_2 у її користь додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 5173,00 грн.

Позивачка подала до суду заяву якою, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, справу просила розглядати без її участі.

Відповідач, подав до суду заперечення, яким зазначив, що може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та повністю заперчив проти стягнення із нього додаткових витрат, оскільки він ніде не працює і немає стабільного заробітку.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено, що сторони пербувають у шлюбі із 20.07.1996р. (Свідоцтвао про шлюб серії 1-НМ №099254, а.з.3), від якого у них є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження 1-НМ №130907); згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2009. із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; згідно товарних чеків від 28.08.2017р. та від 01.09.2017р. ОСОБА_1 затратила додатково на лікування сина 5173,00 грн.. Відомостей, що відповідач має інших утриманців суду не представлено.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також зазначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились зазначені вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, витрати на утримання дитини, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів.

Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином відповідно до зазначеного у ст.199 СК України та у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчатися присуджується у користь того з батьків, із яким дитина проживає вже після досягнення дитиною 18 років, а тому суд приходить до переконання, що у задоволенні вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається слід відмовити, до задоволення підлягає лише вимога про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття.

Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставини, що мають істотне значення, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Таким чином із ОСОБА_2 слід стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Крім того позивачка просила стягнути із ОСОБА_2 у її користь додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 5173,00 грн.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 ніде не працює і немає стабільного заробітку, суд вважає, що додаткові витрати на дитину батьки несуть у рівних частках, а тому суд приходить до переконання, що вимога позивачки щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини підлягає до часткового задоволення, таким чином із ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 2587,00грн. додаткових витрат на лікування дитини.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 640,00 грн. судового збору в користь держави.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185, 199 СК України, керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2587,00грн. додаткових витрат на лікування дитини.

Стягнення розпочати із з дня набрання цим рішенням законної сили.

Виконавчий лист за попереднім рішенням відкликати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.