АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/2037/16Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/789/270/18 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

за участю представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу №601/2037/16 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2016 року, ухваленого суддею Варневич Л.Б., повний текст якого складено 17 грудня 2016 року, у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Тилявська сільська рада Кременецького району про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Кременецького районного суду із даною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що її мати ОСОБА_3 була членом колгоспу «Дружба», розташованого на території Шумського району Тернопільської області. В 1991 році колгосп «Дружба» реорганізовано в агрофірму «Дружба». У зв`язку з тим, що мати була інвалідом І групи і не мала фізичної можливості самостійно звернутися із заявою про включення її у список до Державного акту на право колективної власності, її помилково не було включено до даного списку. 05 травня 2008 року її мати померла. Таким чином, ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) до дня своєї смерті не отримала. Заявниця, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, оскільки проживала разом з матір`ю до дня смерті. Встановлення факту перебування матері заявниці членом колгоспу «Дружба» на момент розпаювання земель їй необхідно для оформлення спадщини на земельну частку (пай), яка належала матері, як члену колгоспу «Дружба». Виходячи із наведеного, заявниця просила суд встановити юридичний факт перебування ОСОБА_3 членом колгоспу «Дружба» на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2016 року заяву задоволено.

Встановлено юридичний факт перебування ОСОБА_3 членом колгоспу «Дружба» на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

25 січня 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, яке не брало участі у справі та вважаючи, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки, подав на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Зазначає, що заявницею не було подано жодного доказу членства її матері в агрофірмі «Дружба», що була правонаступником колгоспу «Дружба» на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю. Отже, на думку Головного управління, недостатньо з'ясовано важливі обставини справи, зокрема наявність правовідносин між позивачем і сільськогосподарським підприємством, в даному випадку членство ОСОБА_4 в агрофірмі «Дружба» відповідно до статутних документів підприємства та Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства».

Окрім цього, судом було допущено порушення норм процесуального законодавства. Згідно положень ч.6 ст.235 ЦПК України (у редакції 2004 року), якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи вказані обставини, просить рішення суду першої інстанції скасувати ти залишити заяву без розгляду.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Інші сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до підпункту 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 №308, Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Тернопільської області.

Таким чином Головне управління є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, уповноваженого передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність та надавати у користування.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй право на оформлення спадщини на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3, як члену колгоспу «Дружба», а тому вказане рішення безпосередньо впливає на права, інтереси та обовязки апелянта щодо реалізації повноважень по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Відповідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно положень ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_2 зазначала мету, з якою просила встановити вказаний факт, а саме реалізація майнових прав для оформлення спадщини на земельну частку після смерті ОСОБА_3

Крім цього, з апеляційної скарги вбачається, що рішенням Шумського районного суду від 20 листопада 2014 року по цивільній справі № 609/1337/14-ц за позовом ОСОБА_2З до Шумської районної державної адміністрації, Відділу Держземагенства у Шумському районі про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та виділення земельної частки (паю) в натурі у задоволенні позову відмовлено. Також апелянту надійшла ухвали Шумського районного cyду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Шумської міської ради, відділу у Шумському району Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській обл., Шумської РДА про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Наведене свідчить про те, що під час розгляду справи за заявою ОСОБА_2 у порядку окремого провадження виник спір про право на спадщину, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з посиланням апелянта про те, що судом безпідставно в порядку окремого провадження розглянуто справу, в якій наявний спір про матеріальне право.

Відповідно до ч.1. ст.377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин ухвалене в справі судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст.377 ЦПК України, із залишенням заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області задоволити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2016 року скасувати та заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Тилявська сільська рада Шумського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Судові витрати залишити в межах, понесених сторонами.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 10 квітня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5