Справа № 642/1523/18;
Провадження № 2-о/642/98/18
Ленінський районний суд м. Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 квітня 2018 року

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієва В.М.;

Секретаря Пшеничної Т.М.,

за відсутністю заявника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, які надали заяву про розгляд справи у їх відсутноті, а також зацікавленої особи: Холодногірського районного у місті Харкові відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про встановлення факту смерті, повідомлених про день та час розгляду справи, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті дідуся ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стаханов, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Кадіївка, Луганської області.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що у зв'язку з необхідністю державної реєстрації смерті, заявник звернувся до зацікавленої особи, та отримав відмову, у зв'язку з тим, що додані документи засвідчені печаткою не встановленого зразка.

Встановлення факту смерті дідуся ОСОБА_2 необхідно йому для того, щоб отримати відповідний документ, встановленого зразка держави Україна, аби у подальшому права та обов'язки його дідуся були офіційно припинені, у зв'язку з його смертю, а також для реалізації прав спадкоємця після смерті дідуся. Іншого способу для отримання свідоцтва про смерть у заявника немає, так як отриманий документ засвідчений печаткою невстановленого зразка, не породжує правових наслідків та не може бути підставою для отримання свідоцтва про смерть.

У судове засідання заявник, його представник та зацікавлена особа не з'явилися, про дату та час слухання справи їм було повідомлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 91 від 29.03.2018, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер дідусь заявника - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце смерті: місто Кадіївка, Луганської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 29.03.2018, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Кадіївка, Луганської області.

Відповідно до листа начальника Холодногірського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єлізарова Т.І., відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить отримати засвідчений документ встановленого зразка.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 18, 19, 293, 315, 316, 317, 318, 319, 352, 430 ЦПК України, ст. ст. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_2), який діє в інтересах ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_2, виданий Стахановським МВ УМВС України в Луганській області від 10.11.2010 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, 61085), зацікавлена особа - Холодногірський районний у місті Харкові відділ Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області (вул. Маліновського 10-14, м. Харків, 61052) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті дідуся ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Стаханов Луганської області, чоловічої статі, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на території м. Кадіївка Луганської області Україна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати заявнику, предстанику та органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті.

Суддя В.М. Євтіфієв