АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 650/1230/17 Головуючий в І інстанції Коваль В.О.
Номер провадження №22-ц/791/ 119/18 Доповідач: Чорна Т.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чорної Т.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Склярської І.В.

секретар Рябченко А.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі-ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 24 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах, визначених договором.

Посилаючись на те, що станом на 30 червня 2017 року у позичальника виникла заборгованість по кредиту в розмірі 94 380, 38 грн., з яких: 3599, 27 грн, - заборгованість за кредитом; 81 259, 11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 789, 60 грн. - заборгованість по пені та комісії, штраф - 250 грн, (фіксована частина), 4 482, 40 грн, (процентна складова), банк просив стягнути з ОСОБА_3 зазначену заборгованість за кредитними зобов'язаннями.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», посилаючись на те, що при вирішені спору суд першої інстанції не з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам, які мають значення для справи, допустив порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема неправильно застосував позовну давність, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПиватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом ( кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності ( повернення).

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки( місяць, рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Із заяви від 24.01.2008 р., яка є невід'ємною частиною договору укладеного між ПАТ КБ „ПриватБанк" і ОСОБА_3 вбачається, що остання отримала кредитну карту „Універсальна, 30 днів пільгового періоду" за НОМЕР_1. Згідно з наданою банком інформацією термін дії цієї картки до 12.2011 року.

Відповідачка стверджує, що після закінчення строку дії картки інші платіжні картки вона не отримувала, з січня 2012 року грошові кошти не знімала, розрахунки карткою не проводила, погашення заборгованості здійснювала через відділення банку, останнє з яких вчинене нею було 5.02.2013 року.

Банк належними та допустимим доказами зазначені позичальником обставини не спростував та не довів, що після закінчення строку дії картки відповідачка отримувала інші картки та користувалася ними.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30 червня 2017 року за відповідачкою рахується заборгованість в розмірі 94 380, 38 грн.

Судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору, що спричинило порушення його умов та прав позивача.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( частина перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст.267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час розгляду даної цивільної справи в суді першої інстанції відповідачка подала заяву про застосування строків позовної давності.

Оскільки за умовами укладеного сторонами правочину строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці( грудень 2011 р.), строк погашення процентів визначено щомісячними платежами, та зважаючи на те, що позивач належними та допустимими доказами не довів ту обставину, що після закінчення строку дії платіжної картки боржник продовжував нею користуватися або отримав нові кредитні картки, з врахуванням того, що останнє погашення кредитної заборгованості було здійснене 05.02.2013 року і саме з цього часу у кредитора виникло право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, але позовна заява подана до суду лише вересні 2017 року, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивач пропустив встановлений законом строк позовної давності для звернення з позовом до суду, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у позові.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент пред»явлення позову строк позовної давності банком не порушено, оскільки строк виконання кредитних зобов»язань, який обумовлений моментом повного і належного виконання не настав, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та зводяться до переоцінки висновків суду.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та норм процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2017 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Чорна Т.Г.

Судді: Пузанова Л.В.

Склярська І.В.