Справа № 307/3148/17
Провадження № 2/307/430/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що 10 листопада 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі ОСОБА_2, актовий запис № 16. Шлюб між ними зареєстрований виконкомом Чумалівської сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області, Україна. Від даного шлюбу у них дітей немає . Подружнє життя між ними не складається. У відносинах з його жінкою вони не можуть знайти спільну мову, у них різні погляди на сімейне життя. Відповідачка не цінує і не поважає його, як чоловіка, із-за чого вони втратили почуття та довіру один до одного. За таких обставин вважає, що їх шлюб розпався назавжди і відновлення нормальних сімейних відносин вже неможливе. Разом не проживають один рік. Шлюбні відносини між ними припинені і примирення між ними не можливе. Тому просить суд розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не зявилася, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Із статті 56 СК України убачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 статті 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У пункті 10 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року розяснено, що передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Статтею 112 сімейного кодексу передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Чумалівської сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, актовий запис № 16.

Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає, однак відповідачка через органи ДРАЦСу в позасудовому порядку відмовляється розірвати шлюб.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст.. 106 Сімейного кодексу України - розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей: подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 107 цього кодексу - розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного з подружжя: шлюб розривається органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного із подружжя, якщо другий із подружжя: 1) визнаний безвісно відсутнім; 2) визнаний недієздатним.

В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили почуття любові та поваги однин до одного. Це підтверджується тим, що більше одного року вони спільно не проживають і не підтримують ніяких відносин.

Відповідачка належним чином повідомлялася судом про розгляд даної цивільної справи, але жодного разу в судові засідання не зявилася, жодного заперечення по позову не подавала, що свідчить про відсутність у неї якоїсь зацікавленості стосовно збереження шлюбу, а отже і про відсутність підстав для надання сторонам строку для примирення.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сімя розпалася остаточно, а цей шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 25, 56, 105, 110-112 СК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у виконкомі Чумалівської сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, актовий запис № 16 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2. Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.03.2018 р.

Суддя: В.В. Чопик