Справа № 310/426/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Бердянський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України в якій зазначила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Тольятті, Куйбишевської області, РРФСР. Вона разом зі своєю мамою ОСОБА_2 переїхали проживати в м. Бердянськ. 25.06.1987 року вона закінчила 9 класів середньої школи №15 м. Бердянська Запорізької області, а згодом закінчила школу і отримала середню освіту. У 1989 році отримала паспорт СРСР, а 18.08.1989 року знялася з реєстрації в м. Бердянську та в зв'язку з навчанням переїхала на територію сучасної Російської Федерації, де отримала громадянство. 16.07.2002 року уклала шлюб з ОСОБА_3 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_3. 17.02.2006 року шлюб між ними розірвано рішенням Мирового судді судової дільниці №94 Центрального адміністративного округу м. Омська. 11.03.2006 року вона приїхала в Україну, зареєструвала своє місце проживання 03.10.2006 року за адресою: АДРЕСА_1., де проживає до теперішнього часу на підставі посвідки на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства. З метою отримання громадянства України вона звернулась до Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, але 12.12.2017 року їй повідомили, що для оформлення громадянства України їй необхідно надати документ, який підтверджує її постійне проживання до 24 серпня 1991 року на території України або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР). У випадку відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території України, подається відповідне рішення суду. Просила встановити факт простійного проживання на території України до 24.08.1991 року, а саме, що вона постійно проживала на території України в період часу з 01.09.1979 року по 18.08.1989 року.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримали і просили її задовольнити.

Представник Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судовому засіданні просив вирішити заяву на розсуд суду.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повно рідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи один з її батьків, дід чи баба, рідні (повно рідні та неповно рідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України на виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 передбачено, що в разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Враховуючи, що у ОСОБА_1 відсутні документи, які підтверджують факт постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», тому для реалізації її права на оформлення громадянства України необхідно встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Відповідно до ЗУ «Про імміграцію» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка Росії, 11.03.2006 року приїхала в Україну та зареєструвалася 03.10.2006 року за адресою: АДРЕСА_1, про що їй видано посвідку на постійне проживання (а.с. 4, 6).

15.08.2008 року ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер (а.с. 5).

Згідно виписки з рішення Мирового судді судової дільниці №94 Центрального Адміністративного округу м. Омська про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстрований 16.07.2002 року Центральним відділом управління ЗАГС Адміністрації Омської області, актовий запис №1433 прізвище ОСОБА_1 до укладення шлюбу зі ОСОБА_3 було ОСОБА_1 (а.с. 15-16).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Тольятті Куйбишевської області РСФСР, батько - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_9 (а.с. 7).

Із свідоцтва про неповну середню освіту від 25.06.1987 року вбачається, що ОСОБА_1 у 1987 році закінчила неповну середню школу №15 м. Бердянська Запорізької області (а.с.11), а згідно атестату про середню освіту від 16.06.1989 року вона закінчила повний курс середньої загальноосвітньої школи №15 м. Бердянська Запорізької області (а.с.12).

Відповідно до довідки №23 від 15.02.2018 року гімназії №3 «Сузір'я» ОСОБА_1, 1972 року народження, дійсно закінчила десять класів Бердянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 Бердянської міської ради Запорізької області. Навчалася в школі з першого класу, поступила 01.09.1979 року (наказ по школі №99 від 04.09.1979 року), закінчила школу у 1989 році (Протокол про випуск зі школи №9 від 15.06.1989 року) (а.с. 36).

Відповідно до копії карточки прописки форми №16 ОСОБА_1 була прописана з 15.01.1989 року по 18.08.1989 року в м. Бердянську Запорізької області (а.с.8).

Аналізуючи в сукупності зазначені докази та пояснення свідка ОСОБА_2 судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала на території України з 01.09.1979 року по 18.08.1989 року.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 315-319, 354, 355 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України», «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України на виконання прийнятих рішень», затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1) заінтересована особа Бердянський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області ( місцезнаходження - Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свободи,52) про встановлення факту задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, громадянки Росії, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Тольятті Куйбишевської області РРФСР, на території України в період з 01.09.1979 року по 18.08.1989 рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя