Справа № 304/1336/17
Провадження № 2/304/26/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2018 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Ганька І. І.,
за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1336/17 за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення аліментів,-
представник ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви й до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 2000 року ОСОБА_1 з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, від якого 05 лютого 2009 року у них народився син ОСОБА_4. Однак, після народження останнього ОСОБА_3 покинув позивача та самоусунувся від виконання батьківських обовязків, в тому числі щодо утримання сина. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального забезпечення своєї дитини, тому просить позов задовольнити.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не зявилися, однак остання подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України.
У судове засідання представник органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області як третьої особи також не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що з 2000 по 2009 роки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали у цивільному шлюбі, від якого у них 05 лютого 2009 року народився син ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ № 128093, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 13 лютого 2009 року, актовий запис № 12 (а. с. 7).
Крім цього встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Так, дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Отже, враховуючи те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3, то з урахуванням вищевказаних норм та ч. 1 ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 180-182, 183, 191 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 141, 258-259, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,
позов представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення аліментів задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: ОСОБА_6