Справа № 486/1509/17
Провадження № 2/486/159/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 квітня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/1509/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,

за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи: ОСОБА_3,

без участі відповідача ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських праввідносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем з 2000 по 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 серпня 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з 2011 року участі у вихованні доньки не приймає, не піклується нею, морально та матеріально не підтримує доньку, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неї.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті "Судова влада України".

Представник третьої особи органу опіки та піклування проти позовних вимог не заперечувала та надала суду висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Зазначила. що під час спілкування з неповнолітньою ОСОБА_4, остання стверджувала, що з батьком тривалий час не спілкується навіть по телефону.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 29 грудня 2000 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, за актовим записом № 275. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.08.2010 р. шлюб між сторонами розірвано, рішення суду набрало законної сили 31 серпня 2010 року. 19 вересня 2015 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 і змінила прізвище на "ОСОБА_1" /а. с. 7, 5/.

Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с. № 6/.

Як зазначила позивач, відповідач з 2011 року участі у вихованні доньки не приймає, не піклується нею, морально та матеріально не підтримує дитину, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неї. Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вона самостійно створює належні умови її виховання. Ці пояснення підтверджуються відомостями з акту /а.с.47/, згідно з якими відповідач з дитиною не спілкується тривалий час і не виконує своїх батьківських обов'язків.

Неповнолітня ОСОБА_4 зареєстрована разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, проживає разом з матір'ю і вітчимом за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. № 14, 47/.

Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 15.02.2017 р., складеного Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, за місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_4, яка мешкає в одній кімнаті з мамою та вітчимом, має окреме ліжко, стіл для навчання, шафу для одягу, комп'ютер. В квартирі чисто, облаштовано необхідними меблями та іншими предметами тривалого вжитку. Умови проживання та виховання створені належним чином. Зі слів матері дівчинка перебуває на повному її утриманні. Вікторія повідомила, що батька бачила останній раз в вісім років, випадково зустріла його. Після чого вона іноді телефонувала йому, але потім він змінив номер та їх спілкування закінчилося. Де наразі батько вона не знає, ніяких почуттів до батька вона не відчуває. Своїм батьком вважає вітчима ОСОБА_6, з яким у неї дружні стосунки /а.с. 47/.

Відповідно до довідки №524 від 06.12.2017 року дитячої поліклініки КЗ "Южноукраїнська міська лікарня" на прийом з донькою ОСОБА_6 до поліклініки приходить мама /а. с. 12/.

Згідно довідки №81 від 06.12.2017 року за період навчання в КЗ "Дитяча школа мистецтв" з 01 вересня 2014 року в закладі була присутня мати, батько жодного разу не з'являвся /а.с. 13/.

Як вбачається з характеристики ОСОБА_4 від 18.01.2018 року, остання навчається у 7-Г класі Южноукраїнської ЗОШ №3. Вихованням дитини займається мати. Батько не бере участі у вихованні дитини /а.с. 49/.

Згідно довідки про нарахування заборгованості по аліментним платежам від 07 грудня 2017 року, виданої Южноукраїнським МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області за ОСОБА_2 числиться заборгованість по аліментним платежам станом на 01 грудня 2017 року в сумі 109240,15 грн. Аліменти ОСОБА_2 сплачував тричі по 300 грн. у червні, липні та серпні 2013 року /а.с. 9-11/.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 вересня 2017 року /а.с. 15/ жиле приміщення загальною площею 20,45 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4, по 1/2 частці кожній.

Згідно висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_4 /а.с.72-74/ з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що зі сторонами в дружніх стосунках з 2001 року. На початку березня 2011 року востаннє бачила ОСОБА_2 в магазині. Він пояснив, що в нього немає грошей донці на подарунок до свята. Відвідує ОСОБА_4 на дні народження, та вхожа в сім'ю позивача, не бачила, щоб ОСОБА_2 дитині дарував подарунки чи спілкувався з нею. Зі слів ОСОБА_4 батько з нею не спілкується, подарунків їй не дарує.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що знає сторони приблизно 15 років. Буває вдома у позивача. Питала у ОСОБА_4, чи дарує їй батько подарунки, чи спілкуються вони, на що дитина відповідала негативно. ОСОБА_2 вона востаннє бачила приблизно у 2011 році.

Суд визнав недоцільним допитувати неповнолітню ОСОБА_4 з метою уникнення психологічного травмування неповнолітньої дитини, оскільки вона раніше висловлювала свою думку компетентним особам з питань позбавлення її батька батьківських прав /а.с.47/.

Позивач вірно послалась на ст. 164 СК України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства".

Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ( п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оцінюючи докази у сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження факти того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. № 1/.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Южноукраїнськ Миколаївська область Україна.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Зернове Красногвардійського району АР Крим, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 640 гривень (шістсот сорок гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г. А. Далматова

___________________

Повний текст рішення складено 06 квітня 2018 року.