Ухвала

10 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 524/9737/14-ц

провадження № 61-6908ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю і поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2017 року касаційну скаргу

ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк до 22 грудня 2017 року для усунення недоліків, а саме: уточнити прохальну частину касаційної скарги та надати завірену належним чином копію рішення суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпунктів 4, 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

У лютому 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року з матеріалами касаційного провадження передано на розгляд до Верховного Суду.

У січні 2018 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали

від 24 листопада 2017 року від ОСОБА_3 надійшли матеріали на усунення недоліків серед яких завірена належним чином копія рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року.

29 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ОСОБА_2, яка обґрунтована тим, що суддя Фаловська І. М. брала участь у розгляді вказаної справи у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ та висловила свою правову позицію у цій справі як суддя.

19 липня 2017 року колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів: Коротуна В. М., Кафідової О. В., Писаної Т. О., Умнової О. В., Фаловської І. М. постановлено ухвалу у вищевказаній цивільній справі про скасування ухвали апеляційного суду Полтавської області від 04 жовтня 2016 року та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На підставі вищенаведеного, заявник вважає, що зазначені обставини викликають сумніви в безсторонності та об'єктивності судді

ОСОБА_2

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідачу ОСОБА_2 на думку суду, не свідчить про наявність підстав, передбачених

статтею 36 ЦПК України, а зводиться до незгоди заявника з прийнятим суддею процесуальним рішенням.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу

судді-доповідача ОСОБА_2, питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою

статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача

ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю і поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді-доповідача ОСОБА_2 передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою

статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Суддя І. М. Фаловська