Справа № 760/5582/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації Відділу приватизації державного житла, третя особа Дев'ята Київська державна нотаріальна контора про визначення частки померлої в праві спільної сумісної власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

23 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до Київської міської ради, Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації Відділу приватизації державного житла, третя особа Дев'ята Київська державна нотаріальна контора про визначення частки померлої в праві спільної сумісної власності на квартиру.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі розпорядження (наказу) № 6926 від 22 березня 1994 року Відділом приватизації Залізничної районної державної адміністрації м. Києва ОСОБА_3 та членам її сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 видане свідоцтво про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1. При видачі цього свідоцтва не були визначені частки у квартирі.

ОСОБА_3 є його матір'ю, а ОСОБА_4 - донькою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після смерті його матері відкрилась спадщина на частку в приватизованій квартирі, що належала їй на момент смерті.

Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 19 вересня 2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері. Зазначено, що в свідоцтві про право власності на житло не визначено, яка саме частка квартири належить померлій, тому неможливо встановити склад спадкового майна.

Вважає, що оскільки договору про зміну часток між співвласниками квартири не укладалося, відповідного судового рішення не приймалося, тому розмір часток співвласників квартири є рівним і становить 1/3 частки кожного.

Для внесення змін у свідоцтво йому необхідно надати документи, одним з яких має бути заява зі згодою всіх повнолітніх співвласників житла. Один з співвласників квартири - ОСОБА_4 з 2003 року проживає в Сполучених Штатах Америки, і йому невідомо коли вона буде Україні. У такому випадку він не може надати всі необхідні документи для внесення змін до свідоцтва про право власності на житло. На даний час неможливо без звернення до суду визначити частку померлої в праві спільної сумісної власності на квартиру, яка належала їй на день смерті.

Просить суд ухвалити рішення, яким визначити, що частка померлої ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становила 1/3.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 52-55). Направив заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 43, 57).

Відповідач Київська міська рада надіслала свої пояснення в яких просила ухвалити рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих доказів та слухати справу за відсутності представника відповідача (а.с. 28-29).

Третя особа Дев'ята Київська державна нотаріальна контора направила до суду лист, в якому просить слухати справу за відсутності їх представника та ухвалити рішення згідно чинного законодавства (а.с. 56).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить наступного.

Судом встановлено, що 22 березня 1994 року Відділом приватизації Залізничної районної державної адміністрації м. Києва на підставі розпорядження (наказу) № 6926 від 22 березня 1994 року видане свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 та членам її сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 10).

При видачі зазначеного свідоцтва про право власності на житло частки співвласників визначені не були.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 09 серпня 1967 року (а.с. 9).

05 червня 2008 року він як спадкоємець першої черги звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна після смерті матері за законом.

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 19 вересня 2016 року відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири після смерті його матері, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не визначено, яка саме частка квартири належить померлій, тому неможливо встановити склад спадкового майна (а.с. 11).

У листі Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 21 серпня 2017 року зазначено, що при заповненні заяви на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не вказали частки власності, у яких вони просять передбачити їх розподіл між членами сім'ї як це передбачено у відповідності до статтями 355-358, 368-370, 372 ЦК України. Ураховуючи вищенаведене, приватизація даної квартири здійснювалась відповідно до діючого законодавства згідно з наданого до органу приватизації пакету документів в спільну сумісну власність на ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Стосовно визначення розміру часток, які належать ОСОБА_1, ОСОБА_4 та померлій ОСОБА_3, Управління пояснило, що для видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло співвласниками житла або представниками за довіреністю ОСОБА_1, ОСОБА_4 заповнюється заява (згода) про виділення часток у спільній сумісній власності.

Враховуючи те, що один з співвласників житла, а саме: ОСОБА_4 не надає свою згоду на визначення часток у свідоцтві про право власності на житло та не делегує своє право на вчинення таких дій іншим особам, зі слів позивача на даний час перебуваючи за кордоном - у Сполучених Штатах Америки, Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація не може без згоди ОСОБА_4 внести зміни до свідоцтва про право власності на житло (а.с. 32-33).

При зверненні в суд з позовом ОСОБА_1 посилається на те, що договору про зміну часток між співвласниками квартири не укладалося, відповідного судового рішення не приймалося, тому розмір часток співвласників житла є рівним і становить по 1/3 частці, проте визначити частку померлої можна лише в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Оскільки розмір часток кожного з них у праві власності на квартиру не визначено, тому квартира належала ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Вбачається, що співвласником квартири АДРЕСА_1, окрім померлої ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4, яка і є належним відповідачем за цим позовом.

Разом з тим, позов про визначення частки померлої в праві спільної сумісної власності на квартиру пред'явлено до інших відповідачів: Київської міської ради та Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації Відділу приватизації державного житла, які не є належними відповідачами в Цій справі, оскільки питання про визначення частки померлої в праві спільної сумісної власності на квартиру стосується прав та обов'язків виключно співвласників.

Відповідно до ч. 1 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 2 цієї статті визначено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Законом визначено, що залучення співвідповідача та заміна первісного відповідача належним відповідачем здійснюється ухвалою суду виключно за клопотанням позивача.

Позивач у судове засідання не з'явився. Направив до суду заяви про розгляд справи за його відсутності та просив ухвалити рішення за наявними документами в матеріалах справи (а.с. 43, 57).

Позивачем не заявлялося клопотання про заміну первісних відповідачів Київської міської ради та Відділу приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації належним відповідачем - ОСОБА_4, яка є співвласником квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з відсутністю позивача в судовому засіданні та за наявності його заяви про розгляд справу за його відсутності, у суду відсутня можливість в порядку пунктів 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України роз'яснити йому право на заявлення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем та наслідки не вчинення зазначеної процесуальної дії.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 368, 369 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 12, 13, 51, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації Відділу приватизації державного житла, третя особа Дев'ята Київська державна нотаріальна контора про визначення частки померлої в праві спільної сумісної власності на квартиру.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: