Справа № 373/2308/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» про стягнення неустойки, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з даним позовом до суду в порядку захисту прав споживачів і просить стягнути з відповідача на її користь суму в розмірі 25 731 грн. 04 коп., що включає в себе: 1 951 грн.04 коп. неустойки за ненадання ноутбука з обмінного фонду на період ремонту; 2 800 грн. матеріальної шкоди у звязку з орендою ноутбука; 900 грн. матеріальної шкоди у звязку з відновленням інформації, втраченої під час ремонту; 80 грн. на проїзд до спеціаліста для встановлення програмного забезпечення; 20 000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в період гарантійного строку на час ремонту ноутбука «Lenovo В50-10», серійний номер: MP130MX5, придбаного позивачем 02.11.2016 за ціною 6 868,71 грн. в магазині «СOMFY», який належить відповідачу та знаходиться у м. Переяслав-Хмельницький по вул. Шкільна, 42 не надав в користування з обмінного фонду аналогічний товар на час гарантійного обслуговування, запевнивши, що відповідного товару в магазині немає і для його поставки необхідний час не менше 14 днів. Це призвело до витрат на оренду компютера протягом 14 днів, починаючи з 14.02.2017 по 28.02.2017 та протягом 14 днів з 09.03.2017 по 23.03.2017 в сумі 2 800 грн.

Крім того, під час гарантійного обслуговування було здійснено повне оновлення програмного забезпечення ноутбука без попереднього погодження з позивачем, що призвело до втрати розміщеної на ньому інформації, в тому числі браузера для професійної роботи. За таких обставин позивач, намагаючись відновити приватні фотознімки, понесла матеріальні витрати на послуги спеціаліста в розмірі 900 грн, а також витрати на проїзд до м. Києва (80 грн.) для встановлення нового браузера та особистого ключа для професійної роботи.

Відповідач надіслав відзив на позов, в якому визнав факт придбання позивачем 02.11.2016 в магазині «СOMFY» у м. Переяслав-Хмельницький по вул. Шкільна, 42 ноутбука «Lenovo В50-10», SN: MP130MX5 за ціною 6 868,71 грн., а також визнав факт прийняття від позивача товару 14.02.2017 та повторно 09.03.2017 на гарантійне обслуговування в сервісному центрі.

Водночас відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що ремонт ноутбука проведено в строк, погоджений сторонами, товар повернутий позивачу без будь-яких зауважень з її боку. В обох випадках під час звернень та передачі товару на ремонт позивач не заявляла письмової вимоги про надання в тимчасове користування товару аналогічної марки, а тому порушення її права не було.

Щодо заявленої матеріальної та моральної шкоди, внаслідок втрати інформації та браузера під час гарантійного обслуговування та оновлення програмного забезпечення, відповідач зазначає, що це сталось внаслідок нездійснення позивачем резервного копіювання важливих для неї даних, як то рекомендовано Посібником користувача «Lenovo В50-10». Крім того, відповідно до умов гарантійного обслуговування, викладених в «Обмеженій гарантії Lenovo», Сервіс-центр не несе відповідальності за втрату даних, що зберігаються у памяті виробу. Всі ці документи позивач отримала в комплекті до ноутбука, а тому задля запобігання негативним ризикам, повинна була дотримуватись Правил і умов експлуатації товару.

Проаналізувавши доводи позивача, що викладені в позові; письмові пояснення і заперечення відповідача, що викладені у відзиві на позов та дослідивши подані сторонами письмові докази, судом встановлено наступне.

Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин між виконавцем послуг (продавцем) та їх споживачем (покупцем), які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» № 1024-XII від 12.05.1991, в редакції Закону № 3682-XII від 15.12.1993 (зі змінами чинними на момент спірних правовідносин) та нормами Цивільного кодексу України в частині зобовязань за договором роздрібної купівлі-продажу.

За обставинами справи, які визнані сторонами, підтверджені доказами та не викликають у суду сумнівів, встановлено, що 02.11.2016 позивач придбала в магазині «СOMFY», який належить ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» ноутбук «Lenovo В50-10», серійний номер: MP130MX5 за ціною 6 868,71 грн з аксесуарами та комплектуючими до нього, що в загальній вартості складає 9 281,10 грн.

14.02.2017 в межах гарантійного строку позивач звернулася до відповідача з вимогами про усунення недоліків товару та його передачу до сервісного центру, заявивши про дефект ноутбук при повній зарядці не вмикається. Згідно акту прийому-передачі товару № WPKH482140217 сторони погодили строк гарантійного ремонту, що не може перевищувати 31 робочий день.

28.02.2017 позивач прийняв від відповідача ноутбук після сервісного обслуговування та письмово засвідчила про відсутність у неї претензій.

За результатами проведеного гарантійного ремонту, який згідно довідки про проходження гарантійних ремонтів № 965664 сервісного центру ТОВ «Ф1 Продакшн» тривав з 17.02.2017 по 21.02.2017, було здійснено заміну материнської плати.

09.03.2017 позивач повторно звернулась до відповідача, заявивши про неналежну роботу ноутбука після ремонту «зависає, не вмикається» та написала заяву на імя директора магазину «СOMFY» з проханням замінити товар на інший.

10.03.2017 відповідач надав позивачу відповідь про те, що питання заміни товару на інший буде вирішено після висновку (акту) авторизованого сервісного центру.

Згідно акту прийому-передачі товару № WPKH513090317 від 09.03.2017 позивач передала ноутбук продавцю для передачі до сервісного центру, а 23.05.2017 позивач отримала від відповідача ноутбук без будь-яких зауважень, що свідчить її підпис в Акті.

За результатами вищевказаного гарантійного обслуговування, який згідно довідки про проходження гарантійних ремонтів № 972235 сервісного центру ТОВ «Ф1 Продакшн» тривав з 13.03.2017 по 14.03.2017, було здійснено оновлення програмного забезпечення.

Гарантійні зобовязання у правовідносинах між сторонами ніким не оспорюються, отже суд приходить до висновку, що вони існували на час цих правовідносин.

Відповідно до положень статті 698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобовязується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не повязаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.

До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до положень частини 1 статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон 1024-XII) продавець (виробник, виконавець) зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону 1024-XII від 12.05.1991виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Відповідно до положень абзацу першого частини 1 статті 8 Закону 1024-XII від 12.05.1991 у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

В абзаці другому частини 1 статті 8 цього Закону зазначено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

За правилами частини другої, третьої статті 709 Цивільного кодексу України вимога покупця про заміну товару підлягає негайному задоволенню, а в разі необхідності перевірки якості товару протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін, в інший строк; вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою.

Законом України «Про захист прав споживачів» більш детально врегульоване питання щодо порядку надання покупцю на час ремонту у користування аналогічного товару.

Так, відповідно до абзацу другого частини 9 статті 8 Закону 1024-XII на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобовязані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 709 ЦК України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.

Аналогічне положення міститься в абзаці третьому частини 9 статті 8 Закону 1024-XII, де зазначається, що за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

В дослідженій судом ситуації не встановлено порушень з боку відповідача встановлених законом строків усунення недоліків товару. За обома зверненнями позивача гарантійне обслуговування здійснювалось не більше чотирнадцяти днів.

Щодо ненадання позивачу на час ремонту ноутбука аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) з обмінного фонду, то суд зазначає, що відповідно до положень частини 9 статті 8 Закону 3682-XII такий обовязок у відповідача виникає у разі, коли позивач скористався своїм правом, подавши відповідну письмову заяву.

Як встановлено зі змісту позовної заяви позивач письмової вимоги про надання товару з обмінного фонду не заявляв з тих причин, що продавець повідомив про неможливість задоволення такої вимоги через відсутність у магазині ноутбука аналогічної марки в складі обмінного фонду.

Відповідач, не спростував відповідні твердження позивача та не подав суду доказів про наявність в магазині на час гарантійного обслуговування обмінного фонду з включенням до нього відповідного виду товару, а отже - не довів суду своїх можливостей надати аналогічний товар з обмінного фонду на вимогу позивача.

За таких обставин, суд вважає, що неподання позивачем вимоги у письмовій формі про надання їй на час ремонту ноутбука аналогічної марки зумовлено діями відповідача і не може вважатись добровільною відмовою позивача від реалізації свого права одержати в тимчасове користування відповідний товар.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення на її користь неустойки, вирахуваної, як один процент від вартості ноутбука «Lenovo В50-10» за кожний день невиконання продавцем вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків.

Однак, заявлений позивачем розмір неустойки 1 951, 04 грн. є неточним. Так, вартість ноутбука становить 6 868,71 грн; один процент від цієї вартості складає 68,69 грн.; тривалість ненадання товару з обмінного фонду на час усунення недоліків, що мало місце два рази - 28 днів (14+14). Отже за підрахунками суду сума відповідної неустойки складає 1923 грн. 32 коп. (68,69 грн. х 28 днів).

Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, виходячи з наступного.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено право позивача на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» № 3390-VI від 19.05.2011 визначено, що шкодою за цим законом є завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоровя або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого обєкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Такі обставини судом не встановлені та позивачем не доведені.

Таким чином, заявлені вимоги про відшкодування майнової шкоди у вигляді витрат на оренду ноутбука, оплати послуг спеціаліста по відновленню втраченої під час гарантійного обслуговування приватної інформації, витрат на проїзд до м. Києва, а також моральної шкоди не випливають з відповідних договірних правовідносин роздрібної торгівлі та не ґрунтуються на вимогах законодавства про захист прав споживачів, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 1 923 грн. 32 коп. за ненадання позивачу товару аналогічної марки на час гарантійного обслуговування.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що позивач розрахунку судових витрат не подавала та відповідно до закону звільнена від сплати судового збору при поданні позову, а тому на підставі статті 141 ЦПК України стягує судовий збір з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог за ставками визначеними в статті 4 Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статями 15,16, 698-700, 708, 709 Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 5, 10,11-13, 76-82, 274 279, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» про стягнення неустойки, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» (49100, м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 6-Б, кім. 413, ) на користь ОСОБА_2 1923 грн. (одна тисяча девятсот двадцять три гривні) 32 коп. неустойки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» (49100, м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 6-Б, кім. 413, ) на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О. І. Рева