233 № 233/3520/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 січня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.
за участю секретаря Поварніциної А.С.,
представника позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
24 липня 2017 року позивачка ОСОБА_2 до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 до січня 2017 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачкою. Менший син страждає на тяжке захворювання та відповідно до довідки МСЕК № 306 від 04.07.2017 року потребує домашнього режиму та догляду матері. У звязку із цим вона вимушено покинула роботу медичної операційної сестри Комунальної установи «Центральна районна лікарня» та відповідно до наказу від 30.03.2017 року № 09-06/20 знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення шести років. Відповідач має постійний заробіток, не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість. В звязку з цим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5 шестирічного віку.
Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку у разі неявки в судове засідання відповідача та його представника.
Відповідача ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_6 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с.25, 27-28, 30-31,34,41,43). Однак в судове засідання не прибули, відзиву або заперечень з приводу заявлених вимог суду не надали, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року.
З огляду на викладене суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.01.2017 року шлюб між ними було розірвано. Рішення суд набуло чинності 24.01.2017 року (а.с.5).
Від сумісного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачкою. Батьком у свідоцтвах про народження дітей вказаний ОСОБА_3 (а.с.4-5)
Згідно довідки про склад сімї діти мешкають з позивачкою за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пл. Перемоги, 17-12 (а.с.6).
Відповідно до довідки МСЕК № 306 від 04.07.2017 року ОСОБА_5 потребує домашнього режиму та догляду матері (а.с.7). У звязку із цим позивачка вимушено покинула роботу медичної операційної сестри Комунальної установи «Центральна районна лікарня» та відповідно до наказу від 30.03.2017 року № 09-06/20 знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення шести років (а.с.8-10).
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Частиною 3 статті 84 СК України визначено, що коли дитина має недоліки фізичного чи психологічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.
Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Таким, що потребує матеріальної допомоги вважається той із подружжя, заробітна плата, пенсія, інші доходи якого не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів від 11 грудня 2017 року, яке набуло законної сили 22 грудня 2017 року, встановлено наступне. Відповідач ОСОБА_3 згідно довідки з інформаційного фонду державного реєстру фізичних осіб ДФС України № 1732 від 19 жовтня 2017 року у 3-4 кв. 2016 року відповідач отримував дохід у вигляді заробітної плати ТОВ «Регіон Плюс» у розмірі 870 грн. та 652 грн., відповідно; інформація про доходи у 1-2 кв. 2017 року відсутня. Згідно повідомлення Територіального СЦ 1442 РСЦ МВС в Донецькій області від 06 грудня 2017 року за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровані: - транспортний засіб ВАЗ 2109, 1990 р. в., АН 6054 ЕС; - транспортний засіб SKODA OCTAVIA, 2012 р. в., АН 0937 КВ, який зареєстровано за ОСОБА_3 25 лютого 2017 року (а.с.47-48).

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з наданих суду матеріалів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку є законними, обґрунтованими, а тому такими, що підлягають частковому задоволенню.

Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, може працювати, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1 (однієї) тисячі гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5 шестирічного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто, з 24 липня 2017 року, до 02 квітня 2018 року.

Згідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, враховуючи, що позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору, його належить стягнути на користь держави з відповідача за ставками, що діяли на день подання даного позову, що становить 640 грн.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 84, 180-183, СК України, ст. ст. 12,13,81,133,141,206, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, яка народилася 19 квітня 1987 року у с. Іванівка Корецького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на

її утримання у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, починаючи з 24 липня 2017 року та до досягнення дитиною - ОСОБА_5 шестирічного віку, тобто, до 02 квітня 2018 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок гривень) гривень.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Костянтинівський міськрайонний суд до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя