РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
у складі:головуючого - судді Харечка С.П.
при секретарі Левчук Д.О.
за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління міністерства оборони України до ОСОБА_2 про виселення із службового приміщення без надання іншого житлового приміщення, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою на обґрунтування якої вказав, що на підставі акту прийняття передачі основних засобів в 2006 році, гуртожиток інвентаризаційний №337, який у момент передачі перебував на балансі військового містечка № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 був зарахований до балансу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне.
З 01.06.2006 року між квартирно-експлуатаційним відділом м. Рівне та відповідачем було укладено Договори найму житлового приміщення в гуртожитку, який є діючим на момент подання даного позову.
16.02.2017 року ОСОБА_2 , на підставі Ордеру на житлове приміщення № 7287 виданого за рішенням виконкому від 14.02.2017 року № 15, надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 18,7 кв.м.
Порядок забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України, в тому числі і надання службових жилих приміщень військовослужбовцям, визначено «Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», яка затверджена наказом Міністра оборони України 30.11.2011 № 737 (зі змінами) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за 3 24/20337 (далі - Інструкція).
Відповідно пункту 1.3.9 Договору № 249 від 10.03.2014 року найму житлового приміщення в гуртожитку (далі - Договір), відповідач зобов`язаний звільнити житлове приміщення в місячний термін в разі одержання іншої житлової площі, зміни місця служби або за вимогою наймодавця.
18.12.2017 року відповідачу було направлено вимогу №2502 з необхідністю погашення заборгованості перед позивачем та необхідністю звільнення житлового приміщення.
Представник позивача в судовому засіданні обґрунтування викладені в позові підтримав, просив вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.
Відповідач позовні вимоги не визнав, підтримав подані суду письмові заперечення на позов. Додатково пояснив, що 16.02.2017 року отримав згідно ордеру житлове приміщення АДРЕСА_2 . Після цього, виселився та повідомив завідуючу гуртожитком ОСОБА_3 письмовою заявою від 01.03.2017 року про звільнення кімнати. 24.02.2017 року знявся з реєстрації місця проживання при КЕВ та зареєструвався за новою адресою. Про ці обставини було відомо начальнику КЕВ, завідуючій гуртожитку, сусідам.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що на підставі акту прийняття передачі основних засобів за 2006 рік на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне перебуває гуртожиток АДРЕСА_3 .
Відповідно до Наказу №62 від 23.07.2010 року виконавчого комітету Рівненської міської ради Управління містобудування та архітектури, об`єкту нерухомого майна гуртожитку №337, що перебуває на балансі КЕВ присвоєно адресу АДРЕСА_4 .
01.06.2006 року між квартирно-експлуатаційним відділом м. Рівне та ОСОБА_2 було укладено Договір № 30 найму житлового приміщення в гуртожитку кім АДРЕСА_5 .
17.04.2014 року між сторонами було укладено Договір № 72 найму житлового приміщення в гуртожитку.
10.03.2014 року між сторонами було укладено Договір № 249 найму житлового приміщення в гуртожитку, 18.03.2014 року між сторонами до даного договору було укладено додаткову угоду.
Рішенням виконкому від 14.02.2017 року № 15, ОСОБА_2 надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 18,7 кв.м. (підстава ордер №7287).
З паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_2 , слідує, що він зареєстрований з 17.02.2017 року за адресою: АДРЕСА_6 . Відповідач в судовому засіданні пояснив, що з 26.02.2017 року фактично проживає за адресою АДРЕСА_6 . Із спірного приміщення виселився та вивіз речі ще в лютому місяці 2017 року, ключі залишив у кімнаті, про що повідомив завідуючу гуртожитком.
Суд вважає, що позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів які б стверджували, що відповідач ОСОБА_2 на даний час проживає за адресою АДРЕСА_7 і потребує виселення.
Під час судового розгляду справи судом не встановлено даних, які свідчили б про постійне місце проживання відповідача в спірному житловому приміщенні. Навпаки позивач надсилає претензії про наявну у відповідача заборгованість за житло на адресу, яка не відповідає адресі спірного жмтлового прищення.
Житловий Кодекс України, як спеціальний закон, встановлює виключний перелік підстав для виселення, без надання іншого приміщення.
Відповідно до вимог ст. 116 ЖК , виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління міністерства оборони України про виселення із службового житла розташованого за адресою АДРЕСА_7 , без надання іншого житлового приміщення не ґрунтуються на законі, належними та допустимими доказами не підтверджені, а тому задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенніпозову Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до ОСОБА_2 про виселення із службового житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення виготовлено 30.03.2018 року.
Суддя: С.П. Харечко