У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря: Газіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачів матеріальну шкоду, спричинену ДТП в розмірі 20 385, 00 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000, 00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою судді від 09.10.2017 року відкрито провадження у справі.

На ухвалу від 09.10.2017 року відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, матеріали справи направлено до апеляційного суду Харківської області для розгляду в апеляційному порядку.

В процесі розгляду апеляційним судом Харківської області апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2, до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року, дата реєстрації 05.11.2013 року, обєм двигуна 1498, державний номер НОМЕР_1, що належить відповідачу ОСОБА_3. В обґрунтування доводів заяви заявник посилається на те, що відповідачі протягом пяти місяців ухиляються від добровільного відшкодування збитків та від участі в судових засіданнях, що призводить до затягування судового процесу та значно відстрочує можливість отримати відшкодування завданої ДТП шкоди. Автомобіль, на який просить накласти арешт, є причиною ДТП, в результаті якої завдано матеріальної шкоди. Невжиття заходів забезпечення позову надає відповідачам можливість відчужити автомобіль. Який став причиною ДТП, що значно утруднить виконання рішення суду. На сторінках Інтернету знайдено оголошення про продаж автомобілю.

21.03.2018 року Апеляційним судом Харківської області постановлено ухвалу, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2017 року.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому вимоги до форми та змісту заяви встановлені ст.151 ЦПК України.

В порушення вимог ч.1 ст.151 ЦПК України, заява не містить ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

Згідно роз"яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем зазначено, що в результаті неправомірних дій з боку відповідача ОСОБА_2, який керував вищевказаним автомобілем, сталася ДТП, внаслідок якої завдано матеріальної шкоди, однак постанови про адміністративне правопорушення не надано.

Заявником до заяви про забезпечення позову не додано доказів, що підтверджують факт належності автомобілю на праві власності ОСОБА_3

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в звязку з застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд доходить висновку, що накладення арешту на автомобіль, що не належить безпосередньому винуватцю в даній ДТП, може порушити права інших осіб, а тому підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, не вбачається.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги вказані недоліки заяви, відсутність доказів на підставердження вимог про накладення арешту на автомобіль, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Ніколаєнко