П о с т а н о в а

Іменем України

5 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 466/10333/16-ц

провадження № 61-5426 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2017 року у складі судді Зими І. Є. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта») про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 10 лютого 2016 року по вул. Клепарівській, 28 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1, під керування ОСОБА_5, її автомобіля «BMW 316», номерний знак НОМЕР_2, та «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, унаслідок чого належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 14 березня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на підставі полісу від 19 квітня 2015 року з лімітом відповідальності у розмірі 50 тис. грн.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 9 березня 2016 року вартість матеріального збитку заподіяного її автомобілю становить 58 947 грн 56 коп.

Вона надала страховику усі необхідні документи для виплати їй страхового відшкодування, проте у порушення статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 6 червня 2016 року ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» сплатило на її користь страхове відшкодування у меншому розмірі, ніж визначено вищевказаним висновком експертного автотоварознавчого дослідження, а саме у розмірі 26 576 грн 79 коп., що підтверджується банківською випискою. Вважала, що такими діями страховика порушено її права.

З урахуванням викладеного та уточнених позовних вимог ОСОБА_4 просила суд стягнути з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на її користь страхове відшкодування у розмірі 23 423 грн 21 коп., пеню у розмірі 5 522 грн 75 коп., три відсотки річних у розмірі 554 грн за період з 7 червня 2016 року по 22 березня 2017 року, інфляційні втрати у розмірі 2 132 грн 62 коп. за період з 7 червня 2016 року по 28 лютого 2017 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 23 423 грн 21 коп., пеню у розмірі 5 522 грн 75 коп., три відсотки річних у розмірі 554 грн за період з 7 червня 2016 року по 22 березня 2017 року, інфляційні втрати у розмірі 2 132 грн 62 коп. за період з 7 червня 2016 року по 28 лютого 2017 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що страховиком всупереч визначеного висновком експертного автотоварознавчого дослідження розміру майнової шкоди, спричиненої позивачці унаслідок ДТП, сплачено меншу суму страхового відшкодування, чим порушено права ОСОБА_4 Отже, до стягнення з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» підлягає залишок суми майнової шкоди, спричиненої позивачці у межах ліміту відповідальності страховика разом зі штрафними санкціями передбаченими законодавством за порушення грошового зобов'язання.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року апеляційна скарга ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відповідач у встановлений законом термін не виплатив позивачці усю суму страхового відшкодування, чим прострочив взяте на себе зобов'язання та порушив право ОСОБА_4 на отримання страхового відшкодування у повному розмірі. Таким чином, зі страховика підлягає стягненню у межах ліміту відповідальності залишок страхового відшкодування зі штрафними санкціями за прострочення зобов'язання.

У касаційній скарзі ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що страховиком в обґрунтування суми виплаченого страхового відшкодування було надано звіт від 30 березня 2016 року, який спростований не був. Позивачка не надала документів, що підтверджують факт оплати ремонту пошкодженого у результаті ДТП транспортного засобу. ОСОБА_4 не має права на відшкодування за рахунок страховика виплати частини шкоди, що відповідає за розміром податку на додану вартість.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 34.2. статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ураховуючи викладене, суди, на підставі належним чином оцінених доказів (стаття 212 ЦПК України 2004 року), дійшли правильного висновку про те, що страховик не здійснив на користь позивачки виплату страхового відшкодування у повному обсязі, унаслідок чого, крім страхової виплати у межах ліміту відповідальності страховика, до стягнення підлягають суми, передбачені положеннями статті 625 ЦК України з урахуванням строку, у межах якого страхова компанія мала виплатити ОСОБА_4 страхове відшкодування.

Доводи касаційної скарги про те, що страховиком в обґрунтування суми виплаченого страхового відшкодування було надано звіт від 30 березня 2016 року, безпідставні, оскільки висновок експертного автотоварознавчого дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 9 березня 2016 року, яким визначено майнову шкоду позивачки, страховиком належними та допустимими доказами не спростовано.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2017 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк