Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/908/17

Провадження № 2/300/16/2018

20.03.2018 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого суді Вотьканича В.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, перекладача Русина А.М., представника відповідачки ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Воловецької районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - о орган опіки та піклування Воловецької РДА) до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Воловецький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Воловецької РДА Закарпатської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2017 року представник органу опіки та піклування Воловецької районної адміністрації звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідачка не виконує батьківських обов'язків щодо своїх малолітніх дітей, які виховує сама, оскільки батько дітей записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Службою в справах дітей Воловецької РДА 17.09.2015 року було взято на облік малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_8, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. З відповідачкою проводилась робота щодо покращення умов проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей та її ставлення, як матері до виконання своїх батьківських обов'язків. Але відповідачка не реагує і продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно з актом обстеження умов проживання, сім'я відповідачки знаходиться у важких матеріально-побутових умовах. На підставі викладеного позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітніх дітей та передати їх органу опіки та піклування для подальшого їх влаштування.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті справи зазначила, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні в присутності перекладача Русина А.М. позов не визнала і просила не позбавляти її батьківських прав.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши надані ними письмові докази суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 в житловому будинку, який складається з однієї жилої кімнати. Неповнолітні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилися і проживають в зазначеному будинку в АДРЕСА_2 з відповідачкою, що підтверджено довідкою № 3205, виданою Воловецькою селищною радою (а.с.7).

Згідно з інформацією Воловецького РАЦС (а.с. 8-12) відомості про батька у свідоцтві про народження всіх п'яти неповнолітніх дітей відповідачки записані з її слів.

Начальник сектору превенції Воловецького відділення поліції характеризує відповідачку з негативної сторони (а.с.16).

З досліджених постанов у справах про адміністративні правопорушення (а.с.13-15) ОСОБА_3 притягалася до адміністративної відповідальності 07.04.2017 р. ч.1 ст. 184 КУпАП до попередження, 11.09.2017 р. за ч.2 ст. 184 КУпАП із застосуванням штрафу розміром 34 грн., 06.10.2017 р. за ч.2 ст. 184 КУпАП до штрафу в розмірі 34 грн. зазначеними постановами встановлено два рази факт жебракування відповідачки з малолітніми, та факт вчинення малолітнім протиправного діяння.

Згідно з актами обстеження умов проживання від 23.08.2017р. та 10.10.2017р. органом опіки і піклування Воловецької районної державної адміністрації встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є інвалідом дитинства третьої групи і через це не справляється із виконанням своїх батьківських обов'язків щодо утримання та виховання дітей, які не відвідують школу, залишають свій дім та бродяжать і жебракують.

Ця обставина підтверджена також листом начальника служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 03.05.2017 р. № 719, згідно з яким малолітні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 перебувають в інфекційному відділенні Новоград-Волинського ТМО (а.с4).

Згідно з довідками № 1116 від 18.10.2017 р. (а.с.- 5-6) відповідачка ОСОБА_3 отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні двох дітей, допомогу на трьох дітей одиноким матерям, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям протягом 2017 року. Зазначені документи свідчать про те, що сім ОСОБА_3 не перебуває у важкому матеріальному становищі.

Відповідно до ч.3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі досліджених під час розгляду справи доказів, суд не встановив обставин, які б підтверджували, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до ч.1 статті 164 Сімейного кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Перелік підстав для позбавлення батьківських прав, встановлений ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд вважає, що інвалідність відповідачки, через яку вона не справляється зі своїми батьківським обов'язками по догляду за дітьми не є підставою для позбавлення її батьківських прав і не свідчить про її ухилення від виховання неповнолітніх, а тому позов задоволенню не підлягає.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Проте, суд вважає, що підстав для позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітніх дітей немає, оскільки факт ухилення її від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей не встановлено.

Важке матеріальне становище сім'ї ОСОБА_3, погані житлові умови, небажання дітей відвідувати школу, не є наслідком ухилення відповідачки від виконання нею своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а тому не може бути підставою для позбавлення її батьківських прав.

Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками відповідачкою, які б свідчили про ухилення її від виховання неповнолітніх дітей і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, у матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного та враховуючи бажання відповідачки виховувати своїх дітей, суд вважає необґрунтованим висновок служби у справах дітей Воловецької районної державної адміністрації від 25.10.2017 року № 01-12/146 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей, оскільки його зроблено без урахування всіх обставин справи.

На підставі встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що передбачених законом підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав немає.

Керуючись статтями 11, 13, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові органу опіки та піклування Воловецької районної державної адміністрації Закарпатської області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Воловецький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Воловецької РДА Закарпатської області про позбавлення батьківських прав відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.А. Вотьканич