Справа № 484/301/18
Провадження № 2/484/492/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

за участю секретаря судового засідання Маслової В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», інтереси якого представляє ОСОБА_3,

про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що їй на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0235 площею 0,2774 га, :01:000:0516 площею 0,017 га, :03:000:0191 площею 1,38 га та 4825481:01:000:0155 площею 3,0752 площею 3,0752 га загальною площею 4,76 га в межах Камянобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 10.06.2009 року між сторонами був укладений договір оренди зазначених земельних ділянок строком на 50 років, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Камянобалківській сільській раді 21.03.2012 року за № 221. В порушення п. 9 вказаного договору відповідач з 2013 року не сплачує орендну плату, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 повністю підтримала позов, просила його задовольнити. Також зазначила, що часткова виплата відповідачем орендної плати після звернення позивача з наданим позовом не спростовує факту систематичного невиконання умов договору орендарем.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пославшись на те, що позивачка не зверталася до Агрофірми із заявами про вид орендної плати, не надала номеру банківського рахунку, на який можливо перераховувати орендну плату; за останні три роки відповідач сплатив орендну плату 27.02.2018 року, а щодо періоду з 2013 по 2014 роки сплив строк позовної давності. За таких обставин просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 2024075, виданого 07.10.2004 року на підставі розпорядження Первомайської РДА від 05.07.2004 року № 200-р належать земельні ділянки загальною площею 4,76 га в межах території Камянобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, призначені для товарного сільськогосподарського виробництва. Належні позивачці земельні ділянки мають кадастрові номери :01:000:0235 площею 0,2774 га, :01:000:0516 площею 0,017 га, :03:000:0191 площею 1,38 га та 4825481:01:000:0155 площею 3,0752 площею 3,0752 га.

Такі обставини підтверджуються копією державного акту на право власності на земельну ділянку та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 104558717, 104556005, 104551700, 104554105.

10.06.2009 року між сторонами був укладений договір оренди зазначених земельних ділянок строком на 50 років, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Камянобалківській сільській раді 21.03.2012 року за № 221, що підтверджується копіями вказаного договору, додатку до нього та акту прийому-передачі земельної ділянки. Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Пунктом 9 договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 1395 грн. 96 коп. З метою захисту майнових інтересів Орендодавця за згодою сторін на умовах, визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведений визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Форма розрахунку за договором (грошова або у натуральній формі) окремо щорічно погоджується Сторонами в межах розміру плати, визначеного Додатком №1 до Договору, шляхом подання Орендодавцем на імя Орендаря письмової заяви. Така заява подається Орендодавцем Орендарю до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі. Якщо протягом року Сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися у грошовій формі на суму, зазначену в абзаці 1 п.9 цього Договору. У випадку настання форсмажорних обставин, які призвели до неможливості виконання зобовязань в певній частині, коли між Сторонами є домовленість про сплату орендної плати в натуральній формі, Орендар виплачує Орендодавцю грошову компенсацію за частину недоданої сільськогосподарської продукції або заміняє іншою сільськогосподарською продукцією. Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється без урахування індексу інфляції. Пунктом 11 встановлено, що орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Пунктом 12 договору визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, накладними або підписаними сторонами відомостями на отримання відповідної продукції або послуг.

Позивачка не подавала заяву про сплату їй орендної плати у натуральній формі, тож на підставі абз. 4 п.9 Договору оренди землі розрахунок за період з 2013 по 2017 роки мав проводитися у грошовій формі на суму, зазначену в абз.1 п.9 Договору до 20 грудня відповідного року.

Судом встановлено, що до звернення позивачки до суду з наданим позовом відповідач не виплачував їй орендну плату за 2013 2017 роки, що не заперечував представник відповідача і що підтверджується інформацією з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за вказаний період.

З наданих відповідачем копій видаткових касових ордерів вбачається, що орендна плата позивачці за 2015, 2016 та 2017 роки сплачена лише 27.03.2018 року, тобто під час розгляду наданої справи.

На підставі наведених доказів судом встановлено, що відповідач дійсно більше двох років поспіль, тобто систематично, не сплачував позивачці орендну плату за землю, тобто порушував свої зобовязання, визначені пунктом 9 Договору.

При цьому суд вважає таким, що не заслуговує на увагу твердження відповідача про те, що за відсутності заяви орендодавця про вид орендної плати він не мав обовязку сплачувати орендну плату, а за відсутності інформації про її банківський рахунок був позбавлений можливості сплатити орендну плату.

Такі доводи є надуманими, не відповідають умовам договору. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження факту спроби сплатити орендну плату та факту ухилення позивачки від отримання такої плати.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. Що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивачку можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

У правовій позиції, висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11.10.2017 року Верховний Суд України зазначив, що системний аналіз зазначених положень законодавства з врахуванням врегулювання відносин, повязаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

У правовому висновку у справі № 6-977цс16 від 28.09.2016 року Верховний суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.

Оскільки судом встановлено факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, що на думку суду є істотним порушенням ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договору, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для розірвання договору оренди.

При цьому, на думку суду, виплата відповідачем орендної плати після предявлення позову про розірвання договору оренди, не спростовує встановленого судом факту систематичної несплати відповідачем орендної плати за землю. Крім того, за період з 2013 та 2014 роки орендна плата досі не сплачена.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 10 червня 2009 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Камянобалківській сільській раді від 21.03.2012 року за № 221.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» , місцезнаходження: 55142, Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Секретарка, вул. Леніна, 35/4, р/р 5 у ОСОБА_4 Аваль, МФО 380805, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 06.04.2018 року.

СУДДЯ: