Справа № 237/2150/16-ц
Провадження № 2/237/2/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.03.18 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № R3B від 17 квітня 2012 року у розмірі 93640,42 грн. та суму витрат на судовий збір у розмірі 1404,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ОСОБА_2 та ПАТ "ВТБ Банк", 17 квітня 2012 року був укладений кредитний договір № R3B, у відповідності до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 92000,00 грн. зі строком кредитування до 17 квітня 2019 року під 20% річних за користування кредитом.

Представник позивача заявлені позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, позов просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не зявились, від представника відповідача вчергове надійшла заява про відкладення судового засідання у звязку із зайнятістю у розгляді іншої справи, однак належного документального підтвердження даного факту суду не надано.

У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 квітня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № R3B, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 92000,00 грн. зі строком кредитування до 17 квітня 2019 року під 20% річних за користування кредитом.

Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

Згідно з п. 3.1.3. Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року право вимоги переходить до нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора.

Відповідно до п. 4.1. Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року ціна договору складає 2231409,27 грн.

Факт перерахування коштів для сплати ціни договору у розмірі 2231409,27 грн. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Кредит» на рахунок ПАТ «ВТБ Банк» підтверджується платіжним дорученням № 2183 від 22 червня 2015 року.

22 червня 2015 року на адресу відповідача по справі було відправлено повідомлення про відступлення прав вимог, скріплене як підписами уповноважених осіб нового кредитора та первісного кредитора, так і печатками юридичних осіб нового кредитора та первісного кредитора.

Відповідно до п. 1.1.8 Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року Реєстр прав вимог погоджена сторонами форма реєстру прав вимог, що передаються за цим договором з переліком кредитних договорів і договорів забезпечення, інформації щодо боржників.

Згідно з п. 11.4 Всі додатки та додаткові договори до Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року після їх підписання сторонами є його невідємними частинами.

Реєстр прав вимог № 1, що є додатком до Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року, містить кредитний договір № R3B.

Згідно акту приймання-передачі Документації, що є додатком до Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» передав ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» кредитну справу за кредитним договором № R3B.

У звязку з невиконанням зобовязань відповідачем по поверненню кредитних коштів по кредитному договору налічується заборгованість у розмірі 93640,42 грн., яка складається з наступного: 52132,07 грн. заборгованість за кредитом; 5,09 грн. заборгованість по відсотках; комісія 11040,00 грн; урахування індексу інфляції та 3% річних 30463,26 грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору.

Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає також необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, пунктом 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, місцезнаходження: м. Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, місце фактичного перебування: АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути заборгованість із ОСОБА_2 за кредитним договором № R3B від 17 квітня 2012 року у розмірі 93640 (девяносто три тисячі шістсот сорок) гривень 42 (сорок дві) копійки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» суму витрат на судовий збір у розмірі 1404 (одна тисяча чотириста чотири) гривні 61 (шістдесят одна) копійка.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 12.03.18 року