КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1113/18
Провадження № 2/552/605/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючої судді Васильєвої Л.М.
при секретарі Орламенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -
Позивач, ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго, звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, користується послугами підприємства по забезпеченню централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач зобовязаний оплачувати отримані послуги, проте у повному обсязі не сплачує кошти за отримані послуги, у звязку з чим за період з 01 березня 2015 року по 01 січня 2018 року утворилась заборгованість у сумі 13 795 грн. 84 коп. Загальна сума заборгованості з нарахованим індексом інфляції та 3 % річних складає 16 369 грн. 79 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в розмірі 16 369 грн. 79 коп. та понесені судові витрати в сумі 1 762 грн.
В судове засідання представник позивача ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго ОСОБА_2 не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність суду не надавала.
Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.
Відповідно до ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
В звязку з тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, утворилась заборгованість за період з 01 березня 2015 року по 01 січня 2018 року в сумі 13 795 грн. 84 коп.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.
Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.
Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.
Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.
На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, а всього 16 369 грн. 79 коп. Крім заборгованості, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 762 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 322, 625 ЦК України , ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області через Київський районий суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.М. Васильєва