Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

секретар: Поклад Д.В.

за участі: представника дочірнього підприємства "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного

товариства "Чернігівоблбуд" - адвоката Авраменка Г.М.,

ОСОБА_3, його представника - адвоката ОСОБА_4,

представника комунального підприємства "Зеленбуд"

Чернігівської міської ради - Коверзневої І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою дочірнього підприємства "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Деркача О.Г. від 05 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд", дочірнього підприємства "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд", - третя особа: комунальне підприємство "Зеленбуд" Чернігівської міської ради, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідачів на свою користь : - 47 199 грн. 98 коп. майнової шкоди, заподіяної позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу "ГАЗ - 221700", д.р.н. НОМЕР_1, під час падіння дерева 12.10.2016 року; - 10 000 грн. моральної шкоди, заподіяної позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу "ГАЗ - 221700", д.р.н. НОМЕР_1, під час падіння дерева 12.10.2016 року. Також позивач просив відшкодувати за рахунок відповідачів понесені ним судові витрати по справі. Вимоги заявленого позову ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що 11.10.2016 року близько 21 години він припаркував належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, біля гуртожитку, в якому проживав на той час, за адресою: м.Чернігів, вул.Толстого, буд. № 138-А. 12.10.2016 року близько 09 год. 30 хв. позивач виявив на своєму автомобілі пошкодження внаслідок падіння на автомобіль старого дерева (верби), яке росло на прилеглій до гуртожитку території, загородженій парканом. У вимогах заявленого позову ОСОБА_3 вказує, що оскільки його автомобіль зазнав пошкоджень, то подальше його використання за призначенням є неможливим, що і змусило позивача звернутись з даним позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.12.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд", дочірнього підприємства "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд", про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Судом стягнуто з дочірнього підприємства "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" на користь ОСОБА_3 47 199 грн. 98 коп. матеріальної шкоди та 1 200 грн. моральної шкоди. Також судом стягнуто з дочірнього підприємства "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі дочірнє підприємство "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 05.12.2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Доводи апеляційної скарги вказують, що позивачем не представлено суду доказів у розумінні статті 81 ЦПК України відносно того, що падіння дерева визвано саме гнилою серцевиною стовбура, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів з даного приводу, а саме, експертного висновку, акту обстеження дерева, тощо. Доводи апеляційної скарги стверджують, що фотокартки на аркушах справи 238-246 не є належними доказами, на підставі яких можна зробити висновок щодо аварійності дерева, оскільки вони можуть підтверджувати лише факт падіння дерева на автомобіль. Доводи апеляційної скарги зазначають, що висновок поліції від 10.11.2016 року щодо результатів звернення позивача про проведення відповідної перевірки по факту пошкодження його автомобіля також не містить доказів, що дерево було в аварійному стані. Дочірнє підприємство ''Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" у доводах апеляційної скарги вказує на відсутність вини відповідачів у заподіянні шкоди майну позивача, оскільки позивач отримав збитки з причини власної халатності та з причини незалежних від відповідачів факторів. З посиланням на Правила паркування транспортних засобів доводи апеляційної скарги зазначають, що позивач припаркував свій автомобіль не на стоянці, при цьому причина його парковки невідома, оскільки він не був зареєстрованим та не проживав у вказаному гуртожитку. Дочірнє підприємство ''Соціально - побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" вказує, що є невірним по суті висновок суду першої інстанції відносно того, що має місце недогляд ДП ''Соціально-побутове управління'' ПАТ ''Чернігівоблбуд'' за поваленим деревом, тим більше, що як видно із фотографій, наданих ДП ''Соціально-побутове управління'' ПАТ ''Чернігівоблбуд'', дерево не було старим та трухлявим, падіння дерева відбулось з невідомих причин. Доводи апеляційної скарги також зазначають про безпідставність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин Інструкції з технічної інвентаризації зелених насаджень у містах та селищах міського типу України, затвердженої наказом Держбуду України від 24.12.2001 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 25.12.2002 року за №182/6470 та Положення про систему моніторингу зелених насаджень у містах і селищах міського типу України, затвердженого наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 04.08.2008 року №240, оскільки вказані правові документи не регулюють спірні правовідносини.

У судовому засіданні апеляційного суду представник дочірнього підприємства "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" - адвокат Авраменко Г.М. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 просили залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв'язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 05.12.2017 року.

Представник третьої особи комунального підприємства ''Зеленбуд'' Чернігівської міської ради - Коверзнева І.Л. у судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що оскільки територія, як об'єкт благоустрою, на якій впало дерево, не належить до території загального користування, а має користувача на відповідній правовій підставі, тому на відповідного користувача покладаються усі обов'язки, передбачені чинним законодавством, щодо належного утримання об'єкту благоустрою, в тому числі, і утримання за окремими його елементами-зеленими насадженнями.

У судове засідання апеляційного суду представник приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд", належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.44, том 2), не з'явився. Згідно приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, матеріали висновку №37833 Чернігівського ВП Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області про результати звернення 12.10.2016 року ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 375 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 05.12.2017 року, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач ОСОБА_3 є власником автомобіля ГАЗ 221700, державний номерний знак НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5(а.с.11, том1).

У нічний час з 11.10.2016 року на 12.10. 2016 року на вказаний автомобіль впало дерево, яке росло біля будинку №138-А по вул.Толстого в м.Чернігові, на земельній ділянці, користувачем якої є дочірнє підприємство ''Соціально- побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'', що підтверджується матеріалами справи (а.с.12-28, 223-225, том 1).

Згідно висновку експерта № 67 судової автотоварознавчої експертизи від 22.07.2017 року (а.с.131-196, том1), ринкова вартість легкового автомобіля НОМЕР_1, станом на 12.10.2016 року складає 38 998 грн. 77 коп.; вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля НОМЕР_4, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих внаслідок падіння дерева 12.10.2016 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без урахування ПДВ, станом на час проведення експертизи, складає 82 339 грн. 11 коп.; вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля внаслідок його пошкодження, отриманого через падіння дерева 12.10.2016 року, станом на час проведення експертизи, складає 86 198 грн. 75 коп.

Частково задовольняючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції прийняв до уваги документально підтверджені фактичні обставини справи та послався на приписи: статей 23, 1166, 1167 ЦК України, статей 13, 17, 25, 42 Закону України ''Про благоустрій населених пунктів'',''Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України'', затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10.04.2006 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 за №880/12754, ''Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м.Чернігова'', затверджених рішенням Чернігівської міської ради від 29.07.2011 року.

Згідно додатку від 05.12.2001 року до акту прийому-передачі майна Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного підприємства ''Чернігівоблбуд'' від 10.07.1995 року (а.с.49-50, том 1), Чернігівським обласним проектним ремонтно-будівельним орендним підприємством ''Чернігівоблбуд'' приватизовані зазначені у вказаному додатку об'єкти нерухомості, в тому числі, і гуртожиток по вул.Толстого, 138-А в м. Чернігові.

Відповідно до статуту приватного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'', закрите акціонерне товариство ''Чернігівоблбуд'' є правонаступником Чернігівського обласного проектного ремонтно- будівельного орендного підприємства ''Чернігівоблбуд''. ЗАТ ''Чернігівоблбуд'' перейменовано в публічне акціонерне товариство ''Чернігівоблбуд'', яке, в свою чергу, перейменовано в приватне акціонерне товариство ''Чернігівоблбуд''(а.с.210-211, том1).

На підставі статуту дочірнього підприємства ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'', підприємство є правонаступником дочірнього підприємства ''Соціально- побутове управління'' закритого акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'', є юридичною особою, має право від свого імені укладати угоди тощо (а.с.53-55, том1).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 30.07.2002 року (а.с.223-225, том 1), Чернігівська міська рада (орендодавець) передала дочірньому підприємству ''Соціально-побутове управління'' Чернігівського обласного проектного ремонтно - будівельного закритого акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' у довгострокову оренду земельну ділянку, що знаходиться в м.Чернігові по вул.Толстого, 138-А.

Згідно статуту (а.с.53-55, том 1), предметом діяльності підприємства є, зокрема, благоустрій і санітарна очистка прилеглої до будинків території.

Приймаючи до уваги встановлені по справі документально підтверджені обставини, норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо забезпечення дочірнім підприємством ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' проведення огляду стану зелених насаджень на орендованій ним земельній ділянці, а також наявність письмових доказів щодо відсутності у відповідний період часу стихійних погодних умов (а.с.39, том 1), суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимог заявленого позову. При цьому суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що саме неналежне утримання елементу благоустрою (звалене дерево, яким завдано збитків) користувачем земельної ділянки, пов'язане з несвоєчасним забезпеченням виявлення та знесення цього дерева і призвело до його падіння та завдання збитків позивачу.

За даних обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що утримання в належному стані прибудинкової території за адресою: м. Чернігів, вул.Толстого, 138-А є обов'язком відповідача - дочірнього підприємства ''Соціально - побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд''. При цьому, як зазначив суд у оскаржуваному рішенні, кошти в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, спричинених позивачу, підлягають стягненню з дочірнього підприємства ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд''.

Приймаючи до уваги відсутність у відповідача бажання залишити пошкоджений транспортний засіб за собою, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги заявленого позову в частині стягнення матеріальних збитків у неоспореному розмірі в сумі 47 199 грн. 98 коп. необхідно задовольнити у повному обсязі, стягнувши вказані збитки з відповідача дочірнього підприємства ''Соціально - побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд''.

Частково задовольняючи вимоги заявленого позову щодо відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із фактичних обставин справи та приписів статті 23, ч.1 статті 1167 ЦК України.

Виходячи із правового аналізу норм права, які регламентують відшкодування моральної шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність стягнення на користь позивача з дочірнього підприємства ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' 1 200 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Судом першої інстанції в порядку розподілу судових витрат стягнуто з дочірнього підприємства ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' на користь ОСОБА_3 документально підтверджені (а.с.1,2, том 1) понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли свого підтвердження вході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги вказують, що позивачем не представлено суду належних доказів, за результатами дослідження яких можливо стверджувати, що падіння дерева було визвано саме гнилою серцевиною стовбура, і за даних обставин є необгрунтованим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення вимог заявленого позову. На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки відповідно до приписів ч.2 статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріали справи не містять в собі належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні приписів статей 77, 78, 80 ЦПК України, представлених дочірнім підприємством ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'', які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що фотографії, які містяться у матеріалах справи (а.с.238-246, том 1), і на які послався суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні, не можуть бути належними доказами для висновку щодо аварійності дерева, оскільки вони підтверджують лише факт падіння дерева на автомобіль позивача. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 05.12.2017 року, з наступних підстав. Відповідно до приписів ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що висновки суду першої інстанції про часткове задоволення вимог заявленого позову ґрунтуються не лише на фотографіях, які містяться у матеріалах справи (а.с.238-246, том 1), а і на зібраних у справі доказах в цілому, яким суд надав відповідну оцінку в оскаржуваному рішенні, із наведенням мотивів їх відхилення або врахування.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що позивач не був зареєстрований за адресою знаходження гуртожитку: вул.Толстого, 138-А, м.Чернігів, проте, обрав місцем стоянки свого автомобіля територію, прилеглу до даного гуртожитку. При цьому позивач не міг не знати, що залишаючи свою машину на вказаній території, він наражає своє майно на небезпеку. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з наступних підстав. Виходячи із положень статей 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, на які посилався позивач в обґрунтування вимог заявленого позову, і на підставі яких судом першої інстанції було частково задоволено позовні вимоги, факт відсутності реєстрації позивача у гуртожитку по вул.Толстого, 138-А, м.Чернігова не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Приймаючи до уваги встановлені по справі документально підтверджені обставини, норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо забезпечення дочірнім підприємством ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' проведення огляду стану зелених насаджень на орендованій ним земельній ділянці, а також наявність письмових доказів щодо відсутності у відповідний період часу стихійних погодних умов (а.с.39, том 1), суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимог заявленого позову. При цьому суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні від 05.12.2017 року, що саме неналежне утримання елементу благоустрою (звалене дерево, яким завдано збитків) користувачем земельної ділянки, пов'язане з несвоєчасним забезпеченням виявлення та знесення цього дерева і призвело до його падіння та завдання збитків позивачу. На підставі встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що утримання в належному стані прибудинкової території за адресою: м.Чернігів, вул.Толстого, 138-А є обов'язком відповідача - дочірнього підприємства ''Соціально - побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд''. При цьому, як зазначив суд у оскаржуваному рішенні, кошти в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, спричинених позивачу, підлягають стягненню з дочірнього підприємства ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд''.

Доводи апеляційної скарги вказують, що даний висновок суду першої інстанції не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду від 05.12.2017 року, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об'єктів благоустрою належать: території загального користування, прибудинкові території, території будівель та споруд інженерного захисту територій, території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Пунктами 1, 5 статті 24 Закону України ''Про благоустрій населених пунктів'' передбачено, що підприємства, установи, організації повинні забезпечувати благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону. При цьому, посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров'ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.

Відповідно до приписів статті 25 вказаного Закону, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Згідно пп. 2 пункту 1 статті 21 даного Закону, зелені насадження на прибудинкових територіях відносяться до елементів об'єктів благоустрою, тому на них, разом із іншими елементами об'єктів благоустрою, розповсюджуються заходи щодо їх утримання.

При цьому, пунктом 2 статті 28 Закону України ''Про благоустрій населених пунктів'' передбачено, що охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Поняття утримання зелених насаджень визначено у Правилах утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105.

Відповідно до преамбули розділу 9 "Догляд за об'єктами благоустрою зеленого господарства" Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, виробничий процес утримання об'єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видалення окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об'єкта благоустрою.

Пунктом 5.5. розділу 5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної і комунальної власності- балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства.

Аналогічні норми щодо догляду та утримання зелених насаджень містяться у Правилах благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м.Чернігова, затверджених Чернігівською міською радою.

Згідно розділу 5 зазначених Правил, відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається: щодо насаджень, які перебувають в комунальній власності - на підприємства-виконавців послуг із зеленого будівництва, в інших формах власності - на відповідних землевласників і землекористувачів (пункт 5.2.).

Відповідно до пункту 5.3. даних Правил, до обов'язків власників і користувачів зелених насаджень належить, зокрема, і проведення своєчасного зносу аварійних та фаутних зелених насаджень.

Приймаючи до уваги наведене, необхідно зазначити, що догляд та утримання зелених насаджень, які знаходяться на територіях загального користування, і є об'єктами комунальної власності, здійснюється Чернігівською міською радою.

Згідно пояснень представника третьої особи у судовому засіданні, комунальне підприємство "Зеленбуд" Чернігівської міської ради є спеціалізованим підприємством, що має спеціалізовану техніку і спеціалістів та надає платні послуги на підставі укладених договорів щодо утримання зелених насаджень, в тому числі, і зелених насаджень комунальної власності. В цьому випадку договір укладається із управлінням житлово-комунального господарства міської ради.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 30.07.2002 року (а.с.223-225, том 1), Чернігівська міська рада (орендодавець) передала дочірньому підприємству ''Соціально-побутове управління'' Чернігівського обласного проектного ремонтно - будівельного закритого акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' у довгострокову оренду земельну ділянку, що знаходиться в м.Чернігові по вул.Толстого, 138-А. На підставі статуту дочірнього підприємства ''Соціально-побутове управління'' публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'', підприємство є правонаступником дочірнього підприємства ''Соціально- побутове управління'' закритого акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'', є юридичною особою, має право від свого імені укладати угоди тощо (а.с.53-55, том1). За даних обставин, оскільки територія, як об'єкт благоустрою, на якій впало дерево, не належить до території загального користування, а має користувача на відповідній правовій підставі, тому на відповідного користувача-дочірнє підприємство "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" покладаються всі обов'язки, визначені чинним законодавством, щодо належного утримання об'єкту благоустрою, в тому числі, і окремих його елементів, а саме, зелених насаджень.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на підставі приписів норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Соціально-побутове управління" публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 10.04.2018 року.

Головуючий:Судді: