Справа № 559/1955/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

при секретарі Протас Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування

Дубенської міської ради ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа відділ опіки та піклування Дубенської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Дубенської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що звідповідачкою перебував у фактичних шлюбних стосунках.

Від сумісного проживання 16 січня 2017 року у них народилася дочка ОСОБА_5, яка була зареєстрована на його ім'я.

В даний час вони припинили сімейні стосунки, їхня дочка проживає з відповідачкою. Фактично з моменту розлучення, між ними почалися непорозуміння щодо прийняття його участі у вихованні доньки та спілкуванні з нею.

Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може зустрічатися з донькою.

На цьому грунті між ними склалися неприязні стосунки, що ускладнює його участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною спричинить їй шкоди не існує, а порушення його права на спілкування з дитиною є неприпустимим. Тому позивач просить позов задоволити та встановити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою. Крім того, позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, де останній просить визначити спосіб його участі у спілкуванні з дитиною у кожний вівторок та четвер з 18.00 до 21.00 години, у період з 18.00 години кожної п»ятниці до 13.00 години кожної неділі, побачення з донькою у її День народження та у святкові дні.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, тому просили позов задоволити.

Відповідачка до суду подала заперечення на позов, у якому заперечує твердження позивача про створення перешкод останньому у спілкуванні з дитиною. Зважаючи на прохання позивача, вона давала згоду на побачення з дитиною однак, наполягала при усних домовленостях, щоб такі зустрічі його дитиною відбувалися у її присутності, для того, щоб мати можливість контролювати поведінку позивача, з тих підстав, що бували випадки, коли він приходив з прогулянки з дитиною, будучи в стані алкогольного сп»яніння. Крім того, останній неодноразово висловлював їй погрози вивезти дитину за кордон. З вказаних підстав, просить відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні ОСОБА_2 у судовому засіданні наголосив, що органом опіки і піклування було розглянуто звернення позивача про визначення часу із спілкуванням з дитиною до постановлення судового рішення у справі. За погодженням із сторонами були визначенні два дні протягом робочого тижня та час спілкування з батьком у вихідні та святкові дні. Однак, незважаючи на узгодженість способу спілкування та виховання дитини мати неповнолітньої не надавала можливості батькові вільно виконувати свої права. Враховуючи вік малолітньої дитини, а саме рік і три місяці, позовні вимоги позивача щодо спілкування з дитиною протягом тривалого часу, або ж забирання батьком дитини на ночівлю за місцем власного проживання, орган опіки і піклування вважає недопустимими та такими, що можуть негативно вплинути на психо - емоційний стан дитини, а відтак не є доцільними. На переконання органу опіки, виключно в інтересах дитини необхідно визначити не тривалі побачення, а саме протягом дня не більше 2 годин та у святкові дні і з обовязковою присутністю матері.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. 16 січня 2017 року у них народилася дочка ОСОБА_5,що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ГЮ № 275730 (а.с.7). Дитина проживає з матір'ю в м. Дубно по вул.. Залізнична, 42/15 і вказаний факт в судовому засіданні сторонами не оспорювався.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

Згідно висновку органу опіки та піклування №617/05-02-29/18 від 06.02.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити способи участі позивача у вихованні дитини, однак за умови присутності матері (а.с.51-52).

В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов'язком.

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані.

В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння щодо участі у вихованні дитини, приходить до висновку,що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи спір між сторонами, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 06.02.2018 року, та вважає за необхідне зобов»язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною та участі у її вихованні.

Визначаючи час та тривалість побачень батька, як способу участі у вихованні,суд враховує малолітство ( вік) дитини, постійну потребу у догляді, фізичні потреби, а саме харчування відпочинок, необхідності забезпечення постійного звязку з матір»ю, спроможності батька щодо прийняття участі у вихованні у звязку з зайнятістю, суд прийшов до переконливого висновку про визначення денного спілкування з батьком тривалістю не більше двох-трьох годин, а також необхідності, при цьому, присутності матері, що на переконання суду позитивно впливатиме на розвиток дитини та унеможливить виникнення негативних психологічних наслідків.

Керуючись ст.ст. 141, 153, 157,159 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа відділ опіки та піклування Дубенської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задоволити частково.

Зобв»язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною та її вихованні, саме:

Щовівторка та щосереди з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, щосуботи та щонеділі з 14.00 години до 17.00 години. У релігійні та державні святкові дні у світлу пору доби протягом 3 (трьох) годин за погодженням між батьками.

Вказані побачення та спілкування з малолітньою дитиною батьком ОСОБА_3 проводити у присутності матері за місцем проживання батька, місцем проживання дитини та в громадських місцях.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: