ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

м.Суми

Справа №587/2317/16-ц

Номер провадження 22-ц/788/346/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасників справи:

позивача (відповідача) - ОСОБА_1,

представника позивача (відповідача) - ОСОБА_2,

відповідача (позивача) - ОСОБА_3,

представника відповідача (позивача) - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року, в складі судді Дашутіна І.В., постановлене у м.Суми, повний текст якого складено 29 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в:

17.11.2016 року звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила здійснити поділ спільного майна подружжя у вигляді побутових речей; стягнути з неї на користь ОСОБА_5 1 528,15 грн. компенсації за частку в спільному майні подружжя; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 175 015,00 грн. компенсації за проданий автомобіль. Вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивувала тим, що 07.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований ВДРАЦС реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 92. Заочним рішенням Ковпаківського районного суду від 24.12.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу та до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства ними було набуто спільне майно, яке просила поділити запропонував свій варіант поділу. ортопедичний матрац, вартістю 3 225,00 грн.; холодильну камеру Snaige, вартістю 8 000,00 грн.; стіл і стільці для кухні, вартістю 8 654,00 грн.; телевізор, вартістю 5 669,95 грн. Всього за період шлюбу було придбано майна на загальну суму 162 570,85 грн.

Крім того, 18.05.2015 року її батько, ОСОБА_7 подарував їй автомобіль марки Subary Legacy 2.0, 2009 року випуску, що підтверджується копією договору дарування, який в подальшому, за наполяганням ОСОБА_5 вона переоформила на його ім'я. 30.09.2015 року ОСОБА_5 продав автомобіль ОСОБА_8 за 14 000,00 доларів США, що підтверджується копією його розписки про отримання грошових коштів. 1/2 частину отриманих коштів від продажу автомобіля, а саме, 7 000,00 доларів США, що на дату звернення до суду з позовом за курсом НБУ становить 175 015,00 грн., ОСОБА_5 обіцяв їй повернути, однак обіцянки не дотримався.

Не погоджуючись із заявленим позовом, відповідач за первісним позовом ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_9 і зустрічними позовними вимогами про стягнення безпідставно набутих коштів. Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 3 000,00 доларів США безпідставно набутих коштів, зарахувавши 52 061,43 грн., з яких в рахунок компенсації вартості частини майна, набутого за спільні кошти за час перебування у шлюбі з ОСОБА_1, а також стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 813,40 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що з метою врегулювання майнових претензій позивача за первісним позовом, він вже передав останній грошові кошти в сумі 3 00,00 доларів США, що підтверджується її розпискою, наявною у матеріалах справи.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26.12.2017 року, з урахуванням ухвали Сумського районного суду Сумської області від 05.02.2018 року про виправлення описки, в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням у частині відмови в задоволенні зустрічного позову про стягнення безпідставно набутих коштів, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку. Просив рішення суду від 26.12.2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 3 000,00 доларів США безпідставно набутих коштів, зарахувавши 52 061,43 грн., з яких, у рахунок компенсації вартості частини майна, набутого сторонами під час шлюбу за спільні кошти. Також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати в сумі 7 533,41 грн. (813,40 грн. сплаченого судового збору за подання позову; 1 220,01 грн. за апеляційне оскарження рішення суду; 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу за ведення справи у суді першої інстанції; 2 500,00 грн. витрат на правову допомогу за ведення справи у суді апеляційної інстанції).

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що позивачем за первісним позовом заявлено вимогу про поділ спільного майна подружжя на загальну суму 162 570,85 грн., а з доданих до позову документів підтверджується придбання майна на загальну суму 104 122,86 грн. Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи, що під час розірвання шлюбу ними вже було вирішено питання щодо поділу придбаного за час шлюбу майна, шляхом виплати ним на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 3 000,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті склало 64 582,63 грн. Підтвердженням даної обставини є розписка ОСОБА_10 від 30.09.2015 року, наявна у матеріалах справи. У зв'язку з невизнанням позивачем даного факту, відповідач був змушений звернутися до суду із зустрічними позовними вимогами. Ухвалюючи оскаржуване рішенні та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції у порушення ст.265 ЦПК України не навів мотивів стосовно того, чому ним при ухваленні зазначеного рішення не було застосовано норму ст. 1212 ЦК України, якою ОСОБА_5 обґрунтовує свій позов, а обмежився лише зазначенням про відсутність у розписці мети передачі коштів на користь ОСОБА_1 та будь - яких домовленостей між сторонами з даного приводу. У той час, як за приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правої підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, наведене свідчить про безпідставність набуття ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 3 000,00 доларів США, а тому, відповідно до вимог 1212 ЦК України вказана сума підлягає поверненню позивачем на користь ОСОБА_5

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити, а рішення суду - скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та постановити в цій частині нове - про задоволення його позовних вимог.

Позивач та її представник до суду не з'явилися, відзиву на апеляційну скаргу від них не надходило.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В частині вирішення первісного позову, рішення суду першої інстанції не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається відповідно до ст.367 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих коштів, суд першої інстанції виходив з того, що копія розписки від 30.09.2015 року, надана останнім на підтвердження позовних вимог, підтверджує лише факт отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_5 грошових коштів на суму 3 000,00 доларів США, однак у ній не вказано цілей передачі зазначених коштів чи домовленостей між сторонами, що є недостатнім доказом для задоволення його позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що з 07.11.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, зареєстрованому ВДРАЦС реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 92.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.12.2015 року, яке набрало законної сили 19.01.2016р., шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7).

Відповідно до представленої розписки від 22.05.2015 позивач не має майнових претензій до ОСОБА_5, яка дійсна до 22.05.2015.

З розписки ОСОБА_1 від 30.09.2015 року вбачається, що « Вона отримала від ОСОБА_11 кошти в сумі 3 000,00 доларів США та зобов'язується прийти на суд, у випадку неявки засідання розглядати без неї» (а.с. 28).

Оскільки зустрічний позов, який є елементом способу захисту від заявлених позовних вимог, а викладені в ньому мотиви не були визнані позивачем, суд першої інстанції досліджуючи цей доказ правильно виходив з того, що зміст цієї розписки не дає підстав вважати, що вона була написана в підтвердження вирішення подружжям питання поділу спільно нажитого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже ця правова норма визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави, або коли підстава, на якій майно було набуте відпала. Норми цієї мають значення для вирішення спорів, пов'язаних із відновленням майнового стану, оскільки зобов'язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб в разі відсутності інших підстав для цього, якщо захист прав особи не може бути здійснений на підставі договору, делікту, закону тощо.

За мотивами зустрічного позову, відповідач просив стягнути з позивача гроші на підставі ст.1212 ЦК України, оскільки вона пред'явила до нього позов про поділ майна, а тому вважає, що відпали підстави за яких він передав їй 3000 доларів США. Але розписка від 30.09.2015р. взагалі не свідчить на врегулювання яких правовідносин ці гроші були передані позивачу відповідачем і для чого остання повинна була з'явитися до суду, а у разі неявки засідання розглянути без неї.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: С.Г. Хвостик

О.І. Собина