Справа № 458/1007/17
РІШЕННЯ

04 квітня 2018 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Хащівського С.В., розглянувши в м. Турці Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

27.10.2017 року до суду із даною позовною заявою звернулася ОСОБА_1.

Посилається на те, що 11.02.2017 року відповідач під розписку позичив у неї 256 737,50 грн., що станом на день укладення договору позики згідно з офіційним курсом НБУ становить 9 500,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 01 березня 2017 року, а у випадку прострочення повернення-сплатити штраф в розмірі 10 % за один місяць. Однак взятого на себе зобов'язання відповідач не виконав і борг не повернув.

В зв'язку із тим, що станом на момент пред'явлення позову, тобто на 18.10.2017 року, відповідач не повернув отриманих грошових коштів, утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 436 201,75 грн., що еквівалентно 16 472,87 доларів США, яка складається :

-сума основного боргу - 256 737,50 грн., що еквівалентно 9 695,52 доларів США станом на 18.10.2017 року згідно з офіційним курсом НБУ (26,48 грн./1 долар США) на момент пред'явлення позову;

-10 % за кожен місяць від позиченої суми з 01 березня 2017 року по 01.10.2017 року, згідно з умовами розписки від 11.02.2017 року - 179 464,25 гривень, що еквівалентно 6 777,35 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ на момент пред'явлення позову.

Просить суд стягнути із відповідача на її користь борг в сумі 436 201,75 грн., що еквівалентно 16 472,87 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на момент пред'явлення позову.

В судове засідання позивачка не прибула, про час розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином, довірила представляти свої інтереси представнику.

В судовому засіданні представник позивачки, адвокат ОСОБА_3, позов підтримав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судове засідання відповідач не прибув, про час розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином - відповідно до ст.128 ЦПК України; заперечень на позов не подав; про причини неявки відповідач суду не повідомив, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Вислухавши представника позивачки, дослідивши обставини справи, всі наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що 11.02.2017 року відповідач, ОСОБА_2, під розписку позичив у позивачки, ОСОБА_1, 256 737,50 гривень, що станом на день укладення договору позики згідно з офіційним курсом Національного банку України становило 9 500,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 01 березня 2017 року, а у випадку несвоєчасного погашення позики зобов'язався повернути її із нарахуванням відсотків на залишок боргу з розрахунку 10% в місяць. Гроші відповідач отримав в той же день, про що додатково зазначив у розписці від 11.02.2017 року.

Однак взятого на себе зобов'язання відповідач не виконав і позичені кошти в строк, зазначений в договорі, не повернув по даний час.

На 18.10.2017 року заборгованість відповідача преред позивачкою становить 256737 гривень 50 коп. плюс відсотки за несвоєчасне повернення позики в сумі 179 716, 25 грн. (25673,75 грн. помножити на сім місяців), а всього 436 453 гривні 75 коп.

Наведені вище обставини підтверджуються оригіналом розписки відповідача ОСОБА_2 від 11.02.2017 року, не довіряти якій у суду на даний час підстав немає, а також фактом відсутності заперечень відповідача на даний позов.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від повернення позичених коштів, відповідач ОСОБА_2 порушує зобов'язання за договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно із ч. 2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

В силу статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Враховуючи наведені вище положення закону та обставини справи, встановлені судом, вимоги позивачки є підставними і підлягають до задоволення, оскільки, отримавши від позивачки позику, відповідач зобов'язаний повернути позичені кошти позичальнику зі сплатою процентів за користування позиченими коштами згідно з умовами укладеного договору.

В силу ст.141 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача підлягає також відшкодування судових витрат позивача у вигляді судового збору в сумі 4362,02 гривень.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 2, 82, 259, 263-265, 280-282, п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХIII "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 1046-1050 Цивільного кодексу України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 436 453 гривні 75 коп. боргу за договором позики, що станом на 18.10.2017 року еквівалентно 16 472,87 доларам США, а також 4362,02 гривень на відшкодування судових витрат у виді судового збору, а всього 440 563 (чотириста сорок тисяч п'ятсот шістдесят три) гривні 77 коп., що станом на 04.04.2018 року еквівалентно 16732,66 доларам США.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Окрім цього, відповідач має право подати заяву про перегляд даного заочного рішення протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів із дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя