Ухвала

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 712/7548/17

провадження № 61-11704 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби Українина постанову апеляційного суду Черкаської області від 25 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Прокуратури Черкаської області, Катеринопільського районного суду Черкаської області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди, завданої органами досудового слідства, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду20 лютого 2018 рокуДержавна казначейська служба України (далі - Казначейство) подала касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Черкаської області від 25 січня 2018 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак, у касаційній скарзі Казначейство посилається на те, що звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» та статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Так, за змістом статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат (в редакції Закону № 4652-VI від 13.04.2012).

Аналіз наведеної норми, дає підстави дійти висновку про те, що від сплати судових витрат звільняються сторони в справах про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури.

Згідно з пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» (у редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 245-VII від 16.05.2013) судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Аналіз положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», що є спеціальним в застосуванні до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку про те, що судовий збір не справляється позивачем за подання саме позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі, оскільки Державна казначейська служба України, як відповідач у справі, не є тією особою яка, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», що є спеціальним при вирішенні розподілу судових витрат, звільнена від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з даним позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позов майнового та немайнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 2 560 грн (640 грн * 200%) + (640 грн * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби Українина постанову апеляційного суду Черкаської області від 25 січня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь