Дата документу 29.03.2018
Справа № 320/6897/17
Провадження № 2/320/496/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

при секретарі: Цеомашко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позивач обґрунтовує позов тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 10. вересня ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх шлюб розірвано рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22.05.2017 року. Тим же рішенням суду було постановлено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку та не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Та стягнуто кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку до досягнення молодшою дитиною трьох років. Три роки молодшій донці виповнилось 10 вересня 2017 року, стягнення коштів з відповідача на її утримання припинилось. Тому вона вважає що існують підстави для перегляду розміру аліментів які стягуються з відповідача на утримання дітей в сторону збільшення. Крім того, відповідно до законодавчих змін у Сімейний кодекс України щодо мінімуму який має стягуватись на утримання, встановлено законодавчий мінімум 50% прожиткового мінімуму, вважає що вказана зміна повинна бути відображена у новому виконавчому листі про стягнення аліментів, оскільки державний виконавець на виконанні якого перебуває виконавчий лист самостійно не може збільшувати розмір аліментів. На виконанні Мелітопольського міського відділу ДВС перебувають виконавчі провадження на підставі виконавчих листів № 320/2605/17-ц. Діти часто хворіють, тому на їх утримання витрачаються значні кошти. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання двох дітей, крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Як їй відомо, відповідач працює офіційно в ПП Автосвіт, має дохід. Інших осіб, які мали би можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей немає. Відповідач інших дітей не має. Вона вважає, що грошової суми у розмірі 1/4 частини від доходу на кожну дитину щомісячно, буде достатньо для утримання дітей. Крім того, у звязку зі зверненням до суду з вказаним позовом, вона понесла певні витрати на правову допомогу. Вказані витрати пов'язані з розглядом справи у суді, тому вони мають бути стягнуті з відповідача на її користь. На підставі вищевикладеного позивач просить суд змінити розмір аліментів що стягуються з відповідача на утримання дітей за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22 травня 2017 року. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на утримання ОСОБА_2 Д у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з розглядом справи судом.

У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, але від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просить задовольнити позов в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з'явився, але надав письмові заперечення, в яких просив розглядати справу за його відсутності. Згідно заперечень, відповідач позов не визнає в повному обсязі, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступних підстав. На підставі рішення від 22.05.2017р. по справі № 320/2605/17 було стягнуто з нього на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття, а також стягнуто аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини від заробітку до досягнення малолітньої дитиною 3 років. На даний час, як і під час постановлення рішення суду від 22.05.2017р. по справі № 320/2605/17, відповідач працює на посаді водія в ПП «Автосвіт» та отримує заробітну плату у розмірі 3400,00 грн. Це підтверджує незмінність його матеріального стану. Він реально не має можливості оплачувати аліменти на дітей в більшому розмірі, адже після відрахування аліментів, податків та зборів залишок його заробітку значно нижчий ніж встановлений прожитковий мінімум. Доказів протилежного позивачкою надано не було. Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів обґрунтовані позивачкою тим, що після досягнення молодшою дитиною трирічного віку було припинено стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини від заробітку. Припинення стягнення аліментів на утримання позивачки не є обставиною, яка поліпшила його матеріальний стан. Ця обставина не є підставою для збільшення суми аліментів, які продовжують стягуватись з нього на утримання дітей. Він повністю усвідомлює те, що утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, що прямо випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейною кодексу України, яке зобов'язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Увесь час, починаючи з дня народження його дітей і по теперішній час, він не припиняв їх утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймає участь у їх вихованні, догляді за ними і намагається надати їм повноцінне батьківське піклування та турботу. На підставі вказаного рішення з його заробітку утримуються відповідні суми аліментів, заборгованості він не має. Крім того, позивачка голослівно посилається у своєму позові на те, що аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку недостатньо для задовольняння потреб дітей. Такі твердження позивачки є необґрунтованими, не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили, що дітям недостатньо аліментів, які вже з нього стягуються. Позивачкою не були зазначені у позовній заяві ґрунтовні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі ? частини з усіх видів заробітку кожній дитині щомісячно.

Таким чином, заявлена позивачкою вимога про збільшенням розміру аліментів шляхом стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку з розрахунку на кожну дитину є безпідставною. Враховуючи принципи розумності та справедливості, вважає, що на даний час відсутні підстави для зміни розміру аліментів, що визначені рішенням суду від 22.05.2017р. по справі №320/2605/17. Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно не підлягають задоволенню, оскільки даний розмір аліментів не обґрунтований належними та допустимим доказами, суперечить судовій практиці, а тому, з урахуванням незмінності його матеріального становища, просить суд відмовити у задоволенні вказаної позовної вимоги. Крім того, позивачка безпідставно зазначає обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з моменту ухвалення рішення суду від 02.05.2017 року «істотно зріс розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Це не відповідає дійсності та спростовується змістом ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Водночас, з 08.07.2017 року набрали чинності зміни внесені до Сімейного кодексу України, згідно яких ч.2 ст.182 СК України визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До вказаних законодавчих змін, відповідно до рішення суду від 22.05.2017 року мінімальний розмір аліментів становив 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Також він просить відмовити у стягненні з нього витрат на правову допомогу, оскільки належного та обґрунтованого розрахунку суми витрат на правову допомогу до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду № 320/2605/17 від 22.05.2017 року було розірвано.

Від вказано шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно копій свідоцтва про народження I-ЖС №263842 та I-ЖС №123231 (а.с.4,5).

Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду № 320/2605/17 від 22.05.2017 року було стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ( РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 13.04.2017 року і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, повноліття. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 13.04.2017 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, трьох років, тобто до 10.09.2017 (а.с.9-10)

На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчі та згідно постанов Мелітопольського ВДВС відкрито виконавчі провадження ВП№54256901 про стягнення аліментів на утримання дітей та ВП№54256797 про стягнення аліментів на утримання дружини (а.с.7, 11).

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 в своєму позові посилається на те, що 10 вересня 2017 року виповнилося три роки молодшій донці ОСОБА_4 10.09.2014 року, та припинилося стягнення коштів з відповідача ОСОБА_2 на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

На підставі припинення стягнення аліментів на своє утримання, позивач ОСОБА_1 вважає, що існують підстави для перегляду розміру аліментів які стягуються з відповідача на утримання дітей в сторону збільшення. Вона вважає що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання двох дітей, крім того, відповідач працює офіційно в ПП Автосвіт та має дохід, а тому грошової суми у розмірі 1/4 частини від доходу на кожну дитину щомісячно, буде достатньо для утримання дітей,

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справа, проаналізувавши зміст рішення Мелітопольського міськрайонного суду № 320/2605/17 від 22.05.2017 року, вбачається, що на визначення розміру аліментів для стягнення з відповідача ОСОБА_2 вплинуло те, що він має щомісячний заробіток у розмірі 3400,00 грн., а тому стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини на двох дітей є обґрунтованими.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і

платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовомплатника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивачем не надано доказів існування обставин, передбачених вищевказаними нормами законодавства. Ті обставини, що діти хворіють, та це потребує витрачання більшої кількості коштів не є тими обставинами, що в розумінні ст. 192 СК України можуть вказувати на необхідність збільшення аліментів, а є звичайними подіями в житті людини.

Також, зазначення позивачкою про збільшення вартості життя суд теж знаходить неприйнятними для зміни розміру аліментів, враховуючи, що відчасу прийняття рішення про їх стягнення минуло менше одного років та приймаючи до уваги їх розмір (1/3 частини від заробітку), визначений рішенням суду.

В позові позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 працює офіційно в ПП «Автосвіт» має дохід, який збільшився, а тому його матеріальне становище поліпшилося. З аналізу вищевказаних норм, свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Твердження позивача є необґрунтованим, оскільки згідно довідки про дохід ПП «Автосвіт» від 30.10.2017 року заробітна плата ОСОБА_2 з дня винесення рішення суду 22.05.2017 року не змінилася та не перевищує 3400,00 грн. на місяць (а.с.30).

Згідно наданого відповідачем ОСОБА_2 розрахунку заборгованості по аліментам від 14.11.2017р., станом на 01.11.2017 року заборгованість відсутня, а переплата складає 2931,68грн. (а.с.29).

Згідно ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі вищевказаної статті визначення розміру аліментів у частці від заробітку на кожну дитину в розмірі ? частини доходу, що в сумі буде складати ? (1/4+1/4=1/2) частину усього доходу відповідача, як просить позивачка, не передбачено законом, та після усіх відрахувань залишок заробітку відповідача буде значно нижчим ніж встановлений пожиточний мінімум.

Згідно ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Крім того, в позові позивач зазначає, що оскільки відповідно до законодавчих змін у СК України з 08.07.2017 року збільшився мінімум який має стягуватись на утримання дитини, з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, це є однією з підстав збільшення розміру аліментів. Однак дане твердження є необґрунтованим, та спростовується вищевказаними нормами закону. Таким чином, після збільшення мінімального розміру аліментів, позивачка має право отримувати збільшений розмір аліментів без перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Згідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 48 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищевказані норми закону, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат повязаних з розглядом справи, а саме витрат на правову допомогу є необґрунтованими, оскільки з умов доданої до позову угоди про надання правової допомоги від 12.04.2017р. не вбачається те, що адвокату взагалі було доручено підготовку позовної заяви. Умови оплати послуг адвоката в цій угоді не визначені. Відсутній належний та обґрунтований розрахунок суми витрат на правову допомогу. До суду не надано будь-якого доказу того, що позивачка оплачувала витрати на правову допомогу.

Враховуючи вищевикладене, те що позивачем не надано належних доказів щодо зміни матеріального стану відповідача з моменту винесення рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, посилання позивача на те, що аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку позивача на утримання дітей є недостатньо для задовольняння потреб дітей не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили, що дітям не достатньо аліментів, які вже стягуються з позивача, позивач по теперішній час не припиняв утримувати та матеріально забезпечувати дітей, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно не обґрунтовані належними та допустимим доказами, суперечать судовій практиці, а тому, суд виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні вказаного позову.

Згідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Згідно п3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки на підставі вищевикладеного позивачу відмовлено у задоволенні позову та позивач не звільнена від сплати судового збору при подачі позову, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 259, 263- 265, 273 ЦПК України, ст.180,182, 183, 192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (інн.), яка зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_9, мешкає: Запорізька область Токмацький район с. Долина вул. Зелена буд. 10, на користь держави судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_5