Справа № 359/5478/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/1993/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 06.04.2018
УХВАЛА

06 квітня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі судді Савченко С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна внатурі, визнання права власності на майно, стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_3.Д. звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просив поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Гора Бориспільського району, Київської області, пров. Будьонного (пров. Європейський) № 4, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на правіспільної сумісної власності.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2016 року відкрито провадження у справі.

06 вересня 2016 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подано клопотання про закриття провадження по справі обгрунтовуючи тим, що у 2010 році ОСОБА_3 з анологічними позовними вимогами про той самий предмет і з тих самих підстав вже звертався до суду (№2-252/10).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про закриття провадження.

07 лютого 2018 року представником ОСОБА_2- ОСОБА_5М повторно було подано заяву про закриття провадження з вище зазначених підстав.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про закриття провадження з тих підстав, що спір у справі №2-252/10 стосувався будівельних матеріалів які були використані в процесі будівництва спірного будинку, а не самого будинку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу посилаючись на п.15 ч.1 ст.353 ЦПК України.

Статтею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду відповідно до буквального змісту кожного із пунктів. Зокрема п.15 ч.1 вказаної статті передбачає оскарження саме ухвали про закриття провадження. Оскарження ухвали про відмову у закритті провадження у справі ЦПК України не передбачено.

Відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст. 357 ЦПК України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на те, що оскаржується ухвала суду першої інстанції про відмову у закритті провадження і вона не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353, 357 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2018 року не прийняти до розгляду і повернути.

Матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2018 року повернути до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1