Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/535/18
Провадження № 2-о/711/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Позарецької С.М.,

при секретарі: Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 міська рада, ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.03.2017р. помер її чоловік ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований хза адресою: АДРЕСА_1.

30 вересня 2016р. спадкодавець склав заповіт, яким зробив розпорядження, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і буде належати йому на день смерті і, на що він за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 (заявник по справі). Заповіт був складений та посвідчений нотаріусом за №2694.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно ? частина квартири №49, що по вул. Пацаєва, 18 в м. Черкаси. Відповідно до свідоцтва про право власності №35259 від 27.02.2007р., виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 (спадкодавець) та члену його сім»ї ОСОБА_1 (спадкоємець). Заявник була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 із 03 квітня 1998р. Між тим, заявник тимчасово була знята з реєстрації за вказаною адресою 20 травня 2016р., але фактично проживала разом із спадкодавцем та доглядала за ним.

Заявник не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкоємцем і вважала, що таким чином прийняла спадщину.

04.12.2017р. вона направила до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Між тим, 16.12.2017р. нотарусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній факт прийняття спадщини (на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкоємцем, т.я. була зареєстрована не за однією адресою із спадкоємцем).

Заявник зазначає, що метою встановлення факту постійного проживання її із спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність подальшого оформлення прав на спадкове майно за заповітом.

Таким чином, просить суд, - встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього 19.03.2017р.

Під час розгляду справи в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2 міську раду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повністю підтримала доводи заяви та просила її задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 міська рада не з»явилась, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, представником за довіреністю ОСОБА_5 надано заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відзив на заяву не подано.

В судове засідання не з»явилась заінтересована особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за її відсутності, відзив на заяву не подано.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що ОСОБА_1 на час смерті її чоловіка ОСОБА_3 постійно проживала з ним у квартирі №49, що по вул. Пацаєва, 18 в м. Черкаси. Її чоловік хворів на тяжке захворювання і вона за ним доглядала; вони часто відвідували її вдома за вказаною адресою, вона була у домашньому одязі; про будь-яке інше місце проживання ОСОБА_1, їм не відомо.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності суд вважає, що заява підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 15 березня 1984р., про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (актовий запис №419), видане 15.03.1984р. ОСОБА_2 міським відділом РАЦСу.

ОСОБА_3 помер 19.03.2017р. (актовий запис №850), відповідно до даних свідоцтва про смерті серія І-СР №302617.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали на праві спільної сумісної власності квартиру №49, що по вул. Пацаєва, 18 в м. Черкаси, про що вбачається із свідоцтва про право власності №35259, що видане органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси 27.02.2007р. Дані обставини також підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП «ЧООБТІ» від 27.03.2007р.

Відповідно до заповіту, що посвідчений нотаріусом за №2694 від 30.09.2016р., ОСОБА_3 заповів все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і буде належати йому на день смерті і, на що він за законом матиме право, - ОСОБА_1 (заявник по справі). На час розгляду справи, заповіт є чинним.

ОСОБА_1 була зареєстрована у квартирі №49, що по вул. Пацаєва, 18 в м. Черкаси з 03.04.1998р. по 20.05.2016р. Крім того в цій же квартирі з 03.04.1998р. по день смерті 19.03.2017р. був зареєстрований і ОСОБА_3, що підтверджується даними довідки від 21.11.2017р., виданої КП «Придніпровська СУБ» ЧМР.

З 20.05.2016р. вона була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і знята з реєстраційного обліку 12.07.2017р.

З 12.07.2017р. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За матеріалами, що надані до суду нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори за №511/01-16 від 24.02.2018р., після смерті ОСОБА_3 спадкова справа №61754124 заведена 16.12.2017р. за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені ОСОБА_1

Постановою від 16.12.2017р. нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на ? частину вказаної вище квартири, оскільки ОСОБА_1 не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270ЦК та на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем.

Крім того, судом встановлено, що на час розгляду даної цивільної справи, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв.

Відповідно до роз»яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Слід зазначити, що спадкоємець із спадкодавцем тривалий час перебували у зареєстрованому шлюбі, в т.ч. на час смерті ОСОБА_3 Крім того, заявник разом із своїм чоловіком є співвласниками квартири №49, з 1998 року проживали і були зареєстровані у цій квартирі. Заявник лише незначний період часу не був зареєстрованим у квартирі №49 - з 20.05.2016р., але і на даний момент знову там же зареєстрований і фактично як проживав, так і проживає в ній. Дані обставини також підтверджуються показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

На думку суду, недотримання заявником вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» щодо реєстрації за місцем проживання, не свідчить про те, що він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На основі повно та всебічно зясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правих підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 4, 13, 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, 18.02.1963р. народження (паспорт серія НС №600171, код НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1) постійно проживала із ОСОБА_3, який помер 19 березня 2017 року (актовий запис №850) на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_8