Справа №442/614/18
Провадження №2/442/768/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (м. Дрогобич Львівської обл.) до ОСОБА_2 (м. Дрогобич Львівської обл.) про стягнення аліментів,

за участю представників:

від позивача: не зявилися

від відповідача: не зявилися

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі ст.ст. 180185 СК України стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2009 уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та вказує, що близько року, а саме з березня 2017 року, сторони проживають окремо, син проживає з нею. Вказує, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо утримання дитини, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, а це перешкоджає створенню сприятливих умов для його фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку. Дитина повністю знаходяться на її утриманні, вказує, що хоч і працює, проте у звязку із постійним зростанням цін на одяг, взуття, продукти харчування та медичні препарати, її заробітку не вистачає на належне утримання дитини тільки за її участю. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої власні потреби, інтересами сімї не цікавиться, на даний час офіційно не працює, їздить за кордон, де працюючи, отримує значний дохід. На своєму утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб не має, а тому позивач вирішила стягувати з нього аліменти в примусовому порядку.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що з моменту фактичного розірвання шлюбу з позивачем сторони домовилися, що він буде сплачувати на утримання їх сина аліменти в розмірі 700 грн, що він регулярно і здійснював. Зазначає, що позивачу відомо, що він не працює за кордоном, а перебуває в Україні, на тимчасових заробітках, і що станом на сьогоднішній день влаштуватися за спеціальністю, або на іншу роботу, йому поки що не вдалося, а тому сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в сумі 1500 грн приведе до нарощення боргів, бо його вкрай малих та нерегулярних заробітків вистачає лише на їжу та предметів першої необхідності. Вказує, що у позивача розмір заробітної плати перевищує всі його доходи у декілька разів, а тому просить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення повноліття дитини.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, погоджується на те, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 у розмірі 1 000 грн аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня предявлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 у розмірі 1 000 грн аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня предявлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13.06.2009 було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до укладення шлюбу прізвище „Колесник), зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 255 (свідоцтво про шлюб серії 1-СГ № 112711).

Від спільного шлюбу у сторін народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження Серії 1-СГ № 250844.

Згідно довідки, виданої директором КП „ЖЕО Дрогобицької міської ради від 23.01.2018 № 300 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивачем зазначено, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, які мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітніх дітей, а тому суд переконаний, що позивач потребує допомоги на їх утримання, а відповідач зобовязаний надавати таку допомогу.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на малолітню дитину, суд враховує думку сторін, стан здоровя позивача та відповідача платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обовязків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку відповідатиме інтересам їх дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного фонду України в сумі 704 грн 80 к.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 12, 13 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, 430, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири) грн 80 к. судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С. Кучаковський