Справа № 628/2005/17
Провадження № 2/628/46/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Купянський міськрайоний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Клімової С.В.,

за участю секретаря - Бавики Л.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Купянську цивільну справу за позовом Кредитної спілки « Надія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач КС « Надія» звернувся до Купянського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором.

Згідно позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні, 03.06.2013 року між позивачем КС «Надія» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 4744, відповідно до умов якого останній отримав кредит на придбання, будівництво та ремонт житла терміном на 12 місяців у розмірі 50000 грн., зобов'язавшись повернути кредит в строк до 03.06.2014 року, сплатити кошти за користування кредитом, виходячи із ставки 60% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Крім того для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником прийнятих на себе зобовязань по кредитному договору, між КС «Надія» та ОСОБА_3, 03.06.2013 року був укладений договір поруки №4744, за яким поручитель - ОСОБА_3 зобовязалася відповідати перед КС « Надія» за виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по договору кредиту за № 4744 від 03.06.2013 року в повному обсязі та у солідарному порядку у випадку невиконання або неналежного виконання ним своїх зобовязань по кредитному договору.

Позивач умови договору кредиту виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 50 000 грн..

Оскільки відповідачі узяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконали, станом на 31.10.2014 року заборгованість за договором кредиту становила 80714,76 грн..

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 01.12.2014 року у цивільній справі № 628/3640/2014-ц за позовом КС «Надія» з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КС «Надія» стягнута заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 80714,76 грн..

Станом на 09.08.2017 року, відповідачами не виконано зазначене вище рішення суду, строк дії договору кредиту за № 4744 від 03.06.2014 не закінчився, відповідачами зобов'язання по кредитному договору не виконуються, у зв'язку з чим кредитна спілка несе матеріальні збитки, тому правлінням кредитної спілки прийнято рішення про донарахування відсотків за договором кредиту № 4744 від 03.06.2014 року за період з 01.11.2014 року по 09.08.2017 року в сумі 81 792,69 грн.

На підставі вищевикладеного КС «Надія» просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму донарахованих відсотків у розмірі 81 792,69 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн..

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали до суду заперечення, які в судовому засіданні підтримали, в яких зазначають, що позивачем доданий примірник кредитного договору № 4744 від 03.06.2013 року на який останній посилається у своїй позовній заяві як на правову підставу для стягнення заборгованості, яка виникла в наслідок не належного виконання відповідачами грошового зобовязання саме за цим договором, а також обґрунтовує на підставі нього стягнення відсотків за користування кредитом у звязку із невиконанням відповідачами своїх зобовязань саме за цим договором. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати КС « Надія» нараховані проценти та частину тіла кредиту в терміни та за розмірами не менше ніж вказано у рекомендованому графіку платежів( додаток № 1), який є невідємною частиною договору. Відповідно до додатку № 1 останній платіж зазначений датою 22.12.2006 року. Але ОСОБА_2 починаючи з 27.02.2015 року та по 24.10.2017 року сплачено КС « Надія» 26 500 грн., , а відповідачем ОСОБА_3 сплачено через виконавчу службу 15 521,57 грн., які не вказані в розрахунку. Вважають, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в рахунок обґрунтування вимог щодо наявності укладеного кредитного договору, заборгованості, яка виникла б на підставі не належного виконання ними взятих на себе зобовязань за кредитним договором.

Дана справа розглядається в порядку передбаченому на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який 15.12.2017 року набрав чинності.

Ухвалою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року провадження по справі було відкрито.

Зясувавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі судом встановлено наступне.

Так, 03 червня 2013 року між КС «Надія» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 4744.

Також 03 червня 2013 року між КС «Надія» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №4744, за яким поручитель - ОСОБА_3 зобовязалася відповідати перед КС « Надія» за виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по договору кредиту за № 4744 від 03.06.2013 року в повному обсязі та у солідарному порядку у випадку невиконання або неналежного виконання ним своїх зобовязань по кредитному договору.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_2 отримав кредит на суму 50 000 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 358 від 03 червня 2013 року.

За умовами п.2.1 зазначеного договору, кредит надається строком на пятдесят фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту.

П.3.4 договору передбачено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягає неустойка (штраф або пеня), в другу чергу проценти за користування кредитом, а в третю чергу сума кредиту.

П.3.6 договору передбачає, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно графіків розрахунку не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного п.2.1 цього договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позивальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем.

Відповідно до п.5.1.7 цього договору, у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи в фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.

За умовами п.7.1 даного договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України.

Пункт 10.4 кредитного договору регламентує, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мале місце під час дії договору ( відповідно до ст..631 ЦК України).

Відповідно до заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 01.12.2014 року у цивільній справі № 628/3640/2014-ц за позовом КС «Надія» з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КС «Надія» стягнута заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 80714,76 грн..

Із розрахунку суми заборгованості згідно договору кредиту № 4744 від 03.06.2013 року вбачається, що з часу ухвалення заочного рішення до 04.11.2016 року відповідачами сплачувалися тільки відсотки за користування кредитом, а з 07.11.2016 року - сума кредиту.

Із зазначеного розрахунку вбачається, що сума заборгованості за нарахованими процентами за період з 01.11.2014 року по 09.08.2017 року згідно договору кредиту № 4744 від 03 червня 2013 року, становить 81 792,69 грн. ( а.с.5-11, 71,72).

Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням - ст. 610 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторонни від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст..554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції ВСУ викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що відповідачами не виконуються умови договору кредиту № 4744 від 03.06.2013 року та не виконали на теперішній час рішення суду з приводу примусового стягнення заборгованості по договору, що знайшло своє підтвердження в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, тому сума нарахованих відсотків за період з 01.11.2014 року по 09.08.2017 року підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань порушує права, свободи та інтереси позивача.

Суд критично відноситься к доводам відповідачів, що ними біль ніж 30 000 грн. було сплачено в рахунок погашення відсотків, які не були зараховані в рахунок погашення боргу, оскільки виходячи з розрахунку суми заборгованості, згідно договору кредиту № 4744 від 03.06.2013 року вбачається, що всі перераховані відповідачами суми, згідно наданих ними документів, зараховані позивачем на погашення боргу, відповідно до вимог п. 3.4 зазначеного вище договору, яким передбачено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягає неустойка (штраф або пеня), в другу чергу проценти за користування кредитом, а в третю чергу сума кредиту.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким що підлягає задовольню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. стягується з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 141, 206, 264, 265, 351, 352, 354, 355, п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 610, 611, 612, 623, 625, 1054, 1048-1050 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Кредитної спілки «Надія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Надія» на р/р № 0241 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 351533, заборгованість по процентам за кредитним договором № 4744 від 03.06.2013 року у розмірі 81792 (вісімдесят одна тисяча сімсот девяносто дві ) грн.. 69 коп. та судовий збір у розмірі 1600 ( одна тисяча шістсот) грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після складання повного судового рішення відповідно до ст.268 ЦПК України в цей же строк з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Повний текст рішення складений 06.04.2018 року.

Суддя Купянського міськрайонного

суду Харківської області ОСОБА_4