Справа № 755/4311/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючої судді Астахової О.О.,

при секретарі: Полторак І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в :

21 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк.

Огрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_2 був її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 30 січня 2018 року Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька та лікарське свідоцтво про смерть №165 видане КП «ЦПМСП №3 м. Донецька».

Для отримання свідоцтва про смерть свого батька заявник звернулась до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві надавши вказані документи. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть батька, посилаючись на те, що для підтвердження факту смерті заявником надано документ виданий на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, що змушує її звернутись із даною заявою до суду з метою отримання свідоцтва про смерть батька.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

За таких обставин, суд розглядає цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті без виклику заявника та заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. А відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що за даними лікарського свідоцтва про смерть №165, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 КП «ЦПМСП №3 м. Донецька», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1, причина смерті - постінфарктний коронарокардіосклероз з гіпертензією (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 30 січня 2018 року Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Свердловськ, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк (а.с. 8).

20 березня 2018 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві за зверненням ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 4).

Згідно із ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

З матеріалів справи убачається, що місцем смерті ОСОБА_2 являється м. Донецьк.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», введеного в дію Указом Президента України № 875 від 14.11.2014 року, припинено діяльність державних підприємств, установ, організацій, їх філій (відділень), представництв на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, відсутність лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 встановленого зразка, проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях у зв'язку із чим на території Донецької і Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим.

Факт родинного зв'язку померлого ОСОБА_2 та заявника - ОСОБА_1, яка являється його донькою, підтверджується даними свідоцтва про народження ОСОБА_1, виданого 16 лютого 1955 року Баликчиським районним відділом РАЦС міста Рибаче (а.с. 6).

Згідно із ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. А в порядку ч. 4 ст. 25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність особи.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про його смерть.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 78-81, 258-259, 265, 268, 293-294, 315, 317, 352-355 ЦПК України, ст. 49 ЦК, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Свердловськ, чоловічої статі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк, у віці 87 років, причина смерті - постінфарктний коронарокардіосклероз з гіпертензією.

Рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2, підлягає реєстрації у Дніпровському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві та не замінює собою документу, що видається цим органом, а являється підставою для одержання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: