Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1217/17
Провадження № 2/674/73/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю:

секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

справа №674/1217/17-ц

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області ,ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним.

На підтвердження заявлених позовних вимог зазначив, що 07 грудня 2016 року померла його тітка ОСОБА_6. За життя тітка була йому мамою, оскільки його батько, ОСОБА_7,почав з нею проживати коли йому було всього три роки. ОСОБА_6 була двоюрідною сестрою його матері ОСОБА_8, яка померла 15 травня 1946 року, тобто коли він зовсім був маленький.

21 січня 2001 року батько з ОСОБА_6 офіційно одружився. Все життя жили в мирі та ніколи не було ніяких конфліктів. Батько помер 04 жовтня 2010 року.

Після смерті батька він доглядав за ОСОБА_6, але так як вона проживала в смт. Смотрич, а він в с.Олешин, тому не мав змоги бути постійно біля неї. Для цього найняв доглядальницю, а приїжджав на кожні вихідні. В останні роки ОСОБА_6 була повністю лежачою людиною і останні декілька років не зовсім усвідомлювала свої дії, слова, фактично на день смерті їй було 91 рік.

Після смерті ОСОБА_9 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

07.08.2017 року прийшло повідомлення від приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_10 в якому зазначено, що покійна залишила заповіт, який було посвідчено Смотрицькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області.

Вважає даний заповіт незаконним, таким, що підлягає визнанню в законному порядку недійсним з наступних підстав: тітка, з якою він жив як з мамою, не могла усвідомлювати значення своїх дій, не ходила, у звязку з похилим віком, майже була незрячою. У звязку із цим вона не могла самостійно запросити уповноваженого представника із Смотрицької селищної ради для оформлення заповіту та самостійно прочитати та підписати заповіт.

Також, у звязку з відсутністю актових записів про народження (свідоцтва про народження мами та тітки; свідоцтв про народження їхніх батьків), він не можне оформити спадщину , а тому звернувся до суду з даним позовом і просить встановити факт родинних відносин ,що він є двоюрідним племінником померлої 07 грудня 2016 року ОСОБА_6 та визнати заповіт від імені ОСОБА_6, який посвідчено Смотрицькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити і зокрема позивач пояснив суду, що покійна ОСОБА_6 є його другою мамою, яка після смерті батька віддала йому батьківський сертифікат на земельну ділянку, яку оформити не зміг і з якою були добрі відносини, вона називала його своїм сином. ОСОБА_5, на яку зроблено заповіт ,підробила заповіт, оскільки секретар Смотрицької селищної ради ОСОБА_3 відмовила йому в складанні заповіту на нього.

ОСОБА_6 є двоюрідною сестрою його матері і він є двоюрідним племінником покійної і спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, яка називала його сином.

ОСОБА_6 не могла скласти заповіт, оскільки не ходила, у неї були окремі моменти, що не розуміла своїх дій.

Представник Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району ОСОБА_3 позов не визнала і в задоволенні просила відмовити, оскільки заповіт складено з дотримання всіх норм закону. 23.06.2015 року ,до неї в селищну раду прийшла ОСОБА_5 і сказала, що її додому запрошує ОСОБА_6. Прийшла до ОСОБА_6 і вона сказала, що хоче скласти заповіт, однак підписати заповіт не зможе, бо у неї хворі руки, на підтвердження чого отримала довідку з лікарні. Обговоривши заповіт, на роботі на компютері набрала текст, прийшли свідки. Коли з заповітом прийшла до ОСОБА_6, то вона чекала її, і чітко розуміла ,що вона робить. Заповіт посвідчено дома у ОСОБА_6 в присутності двох свідків. Вона в присутності свідків говорила, що заповідає майно племінниці ОСОБА_5

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_4 позов не визнали і в задоволенні просили відмовити, оскільки вважають,що при складанні ,23 червня 2015 року, заповіту ОСОБА_6 розуміла характер своїх дій і виразила свою волю .

Секретарем виконкому Смотрицької селищної ради ОСОБА_3зареєстровано заповіт в реєстрі за № 17 в смт. Смотрич Хмельницької області 23 червня 2015 року. Стягнуто державне мито в сумі 0, 85 грн. Реєстрація та сплата державного мита свідчить про законність вчинення заповіту з дотриманням письмової форми, посвідчення заповіту особою уповноваженою на це законом згідно ст. 1251 ЦК України. Весь текст заповіту та його суть: «на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: все моє майно, де б воно не знаходилось, та в чому б воно не полягало, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті та що я за законом буду мати право, заповідаю ОСОБА_5» здійснено в присутності свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12. Кожен свідок прочитав заповіт вголос, його зміст зрозумілий і відповідає волі заповідача. Заповіт підписала ОСОБА_13 1.1., отже заповіт вчинено з дотриманням норм матеріального права ст. ст..1251,1253,1255 ЦК України, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. ОСОБА_1 не представлено доказів того, що ОСОБА_6 23 червня 2015 року не розуміла характеру своїх дій. Відсутні докази про спорідненість між конкретними особами та черговість спадкоємців за законом.

Мати ОСОБА_5 - ОСОБА_14 1939 року є рідною сестрою ОСОБА_6. Дана обставина стверджується довідкою від 06. 10. 2017 року № 748. З урахуванням того, що ОСОБА_6 була близькою родичкою для ОСОБА_5, рідної тіткою та рідною сестрою матері , тому вони здійснювали за нею догляд. ОСОБА_6 проживала у них вдома в с. Діброва Чемеровецького району. Коли ОСОБА_6 померла , то здійснили обряд похоронів за свої кошти і поховали її в смт.Смотрич.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, уважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів ,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Положенням ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 07 грудня 2016 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно в смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області. Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 є відповідачка ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи № 13-2017, яка заведена приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу по заяві ОСОБА_5, а також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49457928 від 13.10.2017р.

23 червня 2015 року ОСОБА_6 в присутності двох свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12 на випадок смерті зроблено розпорядження : все моє майно, де б воно не знаходилось, та в чому б воно не полягало, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті та що я за законом буду мати право, заповідаю ОСОБА_5. Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області удома за адресою смт.Смотрич вул..Ватутіна,2 Дунаєвецького району Хмельницької області. У звязку з хворобою ОСОБА_6, на її особисте прохання та в її присутності текст заповіту підписано ОСОБА_13. Заповіт прочитаний уголос заповідачем до його підписання у присутності запрошених нею свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12В, особу яких встановлено, справжність їх підписів перевірено, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні оригіналом заповіту.

Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 17, що також підтверджується журналом реєстрації нотаріально посвідчених заповітів і заяв за 2015 рік.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив визнати недійсним заповіт від 23.06 .2015, посилаючись при цьому на те, що зазначений заповіт складено ОСОБА_6 в стані ,коли вона не розуміла значення своїх дій , за відсутності вільного волевиявлення.

Відповідно до розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у звязку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України. Заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочин, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила (п. 16 постанови).

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Заповіт є одностороннім правочином. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст.ст. 1247,1251 ЦК України заповіт складається у письмовій формі і має бути посвідчений нотаріусом або іншими уповноваженими посадовими службовими особами відповідного органу місцевого самоврядування. Статтею 1254 цього Кодексу передбачено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт. Кожний новий заповіт скасовує попередній.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вимоги до форми заповіту, передбачені нормами ст. 1247 ЦК України (письмова форма, нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом) є мінімально необхідними, а їх недотримання є підставою для визнання заповіту нікчемним. Ці вимоги названі загальними, тому що вони стосуються як випадків посвідчення заповіту нотаріусом, так і іншими особами, яким законом надані такі повноваження, специфіка ж посвідчення заповітів установлюється в нотаріальній процедурі, тобто Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вимоги щодо заповіту, посвідченого іншими посадовими особами, передбачені у постанові Кабінету Міністрів України № 419 від 15 червня 1994 року «Про порядок посвідчення заповітів і доручень, прирівняних до нотаріально посвідчених».

Відповідно до вказаного Порядку заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, дати і місця народження заповідача, підписується заповідачем власноручно у присутності посадової, службової особи. Заповідач може написати заповіт власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. Посадова, службова особа може на прохання заповідача записати заповіт з його слів власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. У такому разі заповіт вголос зачитується заповідачем, який робить запис перед своїм підписом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України, - заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу.

Згідно ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Ст. 1253 ЦК України передбачено у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Заповіт ОСОБА_6 від 23.06. 2015 року міститься всі відомості із перерахованих.

Як встановлено судом у зв'язку з тим , що ОСОБА_6 не могла сама підписати текст заповіту, на підставі ст. 1248 ЦК України заповіт посвідчений в присутності свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, яким роз'яснино зміст ст. 1255 ЦК України, заповіт прочитаний вголос особисто свідками, та власноруч ними підписано у присутності секретаря селищної ради . Даний факт підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які також підтвердили, що ОСОБА_6 все розуміла, мала память, говорила, що все майно хоче заповісти племінниці і піде до неї жити. Їй зачитали заповіт і вона сказала, що все правильно, але підписати його не могла, бо хворіла на руки.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою, яка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Позивач не виявив бажання скористатися правом про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи і таке клопотання не заявив.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_15,ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, не спростували волевиявлення заповідачки ОСОБА_6 щодо складання заповіту на свою племінницю ОСОБА_5

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заповіт складено у відповідності до вимог діючого законодавства, він прочитаний вголос особисто та власноруч підписано свідками у присутності секретаря Смотрицької селищної ради ОСОБА_3.

Щодо встановлення факту родинних відносин.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання спадщини в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Позивач ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин, що він є двоюрідним племінником покійної ОСОБА_6, яка померла 07.12.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхній матері, батькові ( сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що рідною сестрою померлої ОСОБА_6 була ОСОБА_19, що підтверджується довідкою №748 від 06.10.2017 року Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Позивач не надав суду доказів родинних звязків з померлою ОСОБА_6 і не довів, що є спадкоємцем після її смерті. Не підтвердили даний факт і свідки: ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, а тому суд не убачає підстав для задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76,263, 265, 268, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст.318,319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області ,ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжитті судом на підставі ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року, а саме: заборону приватному нотаріусу Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_10 видавати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за заповітом, який було посвідчено Смотрицькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області, складеного від імені ОСОБА_6, яка померла 07 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 02 квітня 2018 р.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук