ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/4710/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Леонтьєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Факторинг Сервіс», що є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Банк Форум», до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, треті особи: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Банк Форум», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна, про зняття арешту з майна та виключення відомостей про заборону відчудження майна є Єдиного реєстру заборон відчудження, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Сервіс», що є правонаступником ПрАТ «Банк Форум», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, треті особи: ОСОБА_3, ПрАТ «Банк Форум», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В., про зняття арешту з майна та виключення відомостей про заборону відчудження майна є Єдиного реєстру заборон відчудження. Мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Сервіс» є правонаступником ПрАТ «Банк Форум» за зобов»язанннями які виникли між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 згідно кредитного договору № 0315/07/01-Z від 14 вересня 2009 року та договору іпотеки, який був укладений в забезпечення вказаного кредитного договору, предмето якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 Проте як стало відомо ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Сервіс» на вказану на квартиру накладений арешт постановою б/н від 22 травня 2008 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києвіпри примусовому виконанні виконавчого напису № 3120, виданого 16 квітня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 250 000 грн. 00 коп. в межах виконавчого провадження ВП 16669683. Уподальшому виконавчий документ, на підставі якого був накледний арешт повернуто стягувачу, проте питання про зняття арешту з майна державним виконавцем не вирішено, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача Скринник О.В., діючий на підставі наказу про призначення на посаду від 14 квітня 2016 року (а.с.224), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити у цілому.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним огоголошення на офіційному сайті судової влади. Звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності з визнанням позову (а.с.211).

Відповідач в особі Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києвів судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним огоголошення на офіційному сайті судової влади. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності його представника (а.с.229).

В судове засідання треті особи не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним огоголошення на офіційному сайті судової влади. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за їх відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та за погодженням позивача.

Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Сервіс» є правонаступником ПрАТ «Банк Форум» за зобов»язанннями які виникли між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 згідно умов кредитного договору № 0315/07/01-Z від 14 вересня 2009 року та договору іпотеки від 14 вересня 2009 року, який був укладений в забезпечення вказаного кредитного договору, предмето якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.7-9, 10, 11-12, 13-16, 17-20, 21-23).

На вказану на квартиру накладений арешт постановою б/н від 22 травня 2008 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києвіпри примусовому виконанні виконавчого напису № 3120, виданого 16 квітня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 250 000 грн. 00 коп. в межах виконавчого провадження ВП 16669683 (а.с. 21-23, 24, 25, 26).

Уподальшому виконавчий документ, на підставі якого був накледний арешт, повернуто стягувачу на підставі постанови державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва від 28 серпня 2015 року (а.с.26), проте питання про зняття арешту з майна державним виконавцем не вирішено.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки виконавчий документ, на підставі якого був накледний арешт, повернуто стягувану й питання про зняття арешту з майна державним виконавцем не вирішено, останнє згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає вирішенню судом (судовим рішенням), а тому позов в цій частині є обгрутованим, доведеним, таким, що підягає задоволенню, підстави, які його спростовують, судом не встановлені.

Проте не всі вимоги позивача є доведеними й обґрунтованими.

Так, вимога про виключення відомостей про заборону відчудження майна є Єдиного реєстру заборон відчудження не підлягає задоволенню з підстав вирішення цим судовим рішенням зняття арешту з майна. Винесення судом рішення про зняття арешту з майна є підставою для виключення відомостей про заборону відчудження майна є Єдиного реєстру заборон відчудження, а тому додатково ухвалювати рішення в цій частині немає підстав.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Так, судовий збір покладається на строни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 1 600 грн. 00 коп. - судового збору.

На підставі вищевикладеного, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Факторинг Сервіс», що є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Банк Форум», до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, треті особи: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Банк Форум», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна, про зняття арешту з майна та виключення відомостей про заборону відчудження майна є Єдиного реєстру заборон відчудження, - задовольнити.

Зняти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, накладений постановою б/н від 22 травня 2008 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. КиєвіЗагинайченко Іриною Миколаївною при примусовому виконанні виконавчого напису № 3120, виданого 16 квітня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Наталією Володимирівною про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 250 000 грн. 00 коп. в межах виконавчого провадження ВП 16669683.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Сервіс», код ЄДРПОУ - 36556518, 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 (нуль) коп. - судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п»ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: Коренюк А.М.