Справа № 463/2188/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/7634/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Савуляка Р.В.,

секретаря Брикайло М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2017 року в справі за позовом Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених сум пенсії,-

встановила:

Позивачі в травні 2016 року звернулись в суд з позовом до відповідача про стягнення із ОСОБА_3 на користь Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (як правонаступника Управління ПФ України в Личаківському районі м. Львова) суму переплат пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за період з 25.05.2011р. по 31.08.2015р. в розмірі 67 187,59 грн.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2017 року у задоволенні позову Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених сум пенсії - відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львові, вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом порушено норми матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що на підставі судових рішень, які в подальшому були скасовані касаційним судом, в управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова виникла переплата за період з 25.05.2011 р. по 31.08.2015 р. в розмірі 67187,59 грн.

Покликаючись на Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 р., з врахуванням положень статей 1212, 1215 ЦК України, вважає, що відповідач повинен повернути безпідставно отримане майно, відшкодувати завдані Пенсійному фонду збитки внаслідок незаконного отримання грошових коштів.

Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2017 рокута ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

Представника позивачів Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, а також відповідач ОСОБА_3, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 134-137), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Згідно пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (надалі ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наявні матеріали справи та вимоги закону колегія суддів приходить переконання, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що у справі, яка розглядається, правильність розрахунків сторонами не оспорюється, нарахування пенсії проведено у зв'язку з не пов'язаною з обчисленням помилкою в застосуванні закону, тому виплата зазначених платежів не може вважатись результатом рахункової помилки.

Також, суд дійшов висновку про те, що виключається факт недобросовісності з боку набувача, оскільки виплата спірної суми проведена на підставі судового рішення, яке в подальшому скасоване, що відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України виключає можливість примусового стягнення надміру виплаченої пенсії.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 24.07.2012р. задоволено позов ОСОБА_3, визнано за ним право на призначення пільгової пенсії згідно Списку № 2 та зобов'язано Управління ПФ України у Франківському районі м. Львова, правонаступником якого є Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова, призначити відповідачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі Списком № 2 від 25.05.2011р.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013р. постанова Личаківського районного суду м. Львова від 24.07.2012р. скасована, а позов задоволено частково. Визнано не чинним та скасовано рішення Комісії по призначенню пенсій управління ПФ України у Франківському районі м. Львова № 15369/03-20 від 26.08.2011р, а також зобов'язано управління ПФ України у Франківському районі м. Львова призначити та нарахувати на користь ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 25.05.2011р.

Постановою державного виконавця від 06.12.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а/1312/263/2012, виданого Личаківським районним судом м. Львова 04.12.2013р., за яким Управління ПФ України у Франківському районі м. Львова зобов'язано призначити та нарахувати на користь ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 25.05.2011р. (а.с.15).

Листом від 17.12.2013р. (а.с. 16) Управління ПФ України у Франківському районі м. Львова повідомило державного виконавця про виконання судового рішення, на підставі чого державний виконавець 20.12.2013р. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 19).

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.09.2014р. скасовано згадані вище судові рішення, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи постановою Личаківського районного суду м. Львова від 09.10.2014р. у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування рішення комісії по призначенню пенсії Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова № 15369/03-20 від 26.08.2011р., зобов'язання призначити та нарахувати ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах з 25.05.2011р. відмовлено.

Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили, після чого Управління ПФ України у Франківському районі м. Львова повідомило про нього Управління ПФ України в Личаківському районі м. Львова за місцем обліку пенсіонера, яке в свою чергу припинило виплату пенсії.

Згідно із довідкою № 3222 від 01.04.2016р., за період травень 2011р. - серпень 2015р. включно відповідачу нараховано пенсію за віком за Списком № 2 при повному пільговому стажі в загальному розмірі 67 187,59 грн. (а.с. 21).

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 374/7695 від 15.05.2003 р.

Згідно із п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Отже, законом визначено дві умови, за наявності яких, вбачається відрахування надміру сплаченої суми пенсії: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що оскільки виплата спірної суми проведена на підставі судового рішення, яке в подальшому скасоване, підстави стверджувати, що відповідачем ОСОБА_3 подані недостовірні відомості про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї - відсутні.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 02.07.2014 року справа № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Зокрема, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Проте, позивачем суду не надано належних та допустимих доказів та фактів підроблення документів або подання відповідачем до органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення йому пенсії, а також зловживання з боку пенсіонера, або його недобросовісності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, відтак відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України така сума поверненню не підлягає.

Оскільки позивачем не надано суду переконливих доказів того, що виплата відповідачу коштів відбулася внаслідок рахункової помилки чи недобросовісного набуття їх відповідачем, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог об»єднаного управління Пенсійного фонду України, доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви, яким суд дав належну правову оцінку, тому необхідності в переоцінці таких немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова - залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2017 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 03 квітня 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

Р.В. Савуляк