Справа № 345/1075/13-ц
Провадження № 22-ц/779/368/2018
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Бойчука І.В., Матківського Р.Й.

за участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заінтересована особа - ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Петришина Петра Михайловича на ухвалу Калуського міськрайонного суду в складі судді Кардаш О.І., постановлену 11 січня 2018 року в м. Калуші Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд із скаргою на бездіяльність державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний розглядати в установлені строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження. Однак державним виконавцем Рутковською М.З. не проводилась перевірка майнового стану боржника у період, передбачений ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Також державним виконавцем не було надано відповіді на численні звернення стягувача з проханням вчинити дії по примусовому виконанню рішення Калуського порядку міськрайонного суду по справі №345/1075/13-ц від 8 жовтня 2013 року. У зв'язку із цим в примусовому порядку борг не стягнуто і не звернуто стягнення на предмет іпотеки.

З цих підстав АТ «Райффайзен Банк Аваль» просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС Рутковської М.З. у виконавчому провадженні №40860891, яка полягає у невжитті достатніх та вичерпних заходів примусового виконання рішення Калуського міськрайонного суду по справі №345/1075/13-ц від 8 жовтня 2013 року та нездійсненні дій по перевірці майнового стану боржника у строки, визначені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов'язати державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС Рутковську М.З. вчиняти дії по перевірці майнового стану боржника у строки, визначені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 11 січня 2018 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Рутковської Маряни Зіновіївни у виконавчому провадженні №40860891, яка полягає у невжитті достатніх та вичерпних заходів примусового виконання рішення Калуського міськрайонного суду по справі №345/1075/13-ц від 8 жовтня 2013 року та у нездійсненні дій по перевірці майнового стану боржника у строки, визначені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». В іншій частині вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Петришин П.М. посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що в порушення вимог ч.2 ст. 387 ЦПК України суд не зобов'язав державного виконавця задовольнити вимогу заявника, відповідно порушення не усунені. Крім того, судом при вирішенні справи застосовано норми ЦПК України, які діяли до 15 грудня 2017 року.

Учасники справи відзиву на скаргу не подали.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У зв'язку з чим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.

В засідання апеляційного суду учасники справи не з'явились будучи належним чином повідомленими.

При цьому представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки головний державний виконавець Рутковська М.З. перебуває у відпустці. Водночас будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини не представлено.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 372 ЦПК України, на думку суду, вказані представником Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби причини неявки не можуть бути визнані поважними. Відтак неявка сторін не перешкоджає розглядові справи в їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст. 383 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК (в редакції чинній на момент подання скарги) скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України (станом на 1 листопада 2017 року), за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України в редакції чинній на момент подання скарги).

Встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 8 жовтня 2013 року стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ПП «Каретний двір», ПП «Гаразд» на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитними договорами за період з 26 серпня 2010 року до 16 грудня 2012 року в розмірі 76 273, 87 долари США, що в гривневому еквіваленті станом на 16 грудня 2012 року за курсом НБУ складає 601 663,97 грн (а.с.3-5).

На підставі цього рішення 14 листопада 2013 року видано виконавчий лист, а постановою державного виконавця ВДВС Калуського міськрайонного управління юстиції від 22 листопада 2013 року відкрито виконавчі провадження №40860891 відносно боржника ОСОБА_2 (а.с.6,7).

З матеріалів справи вбачається, що представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» неодноразово звертався до органу державної виконавчої служби із заявами про вчинення виконавчих дій. Зокрема: від 16 жовтня 2015 року за №140-13-2-00/16-409 щодо внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2; від 10 травня 2016 року за №140-13-2-00/16-292 щодо необхідності повторно подати до компетентних органів запити про майновий стан боржника ОСОБА_2; від 27 жовтня 2016 року за №140-13-2-00/16-503 щодо внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2; від 6 лютого 2017 року за №140-13-2-00/16-25 повторно щодо внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржників (а.с.8, 9 10, 11).

У зв'язку із неотриманням відповідей на зазначені заяви скаржник 16 травня 2017 року звернувся із скаргою до начальника Калуського МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.12). Листом від 4 серпня 2017 року товариству повідомлено, що в ході виконавчих проваджень державним виконавцем вжито ряд заходів, спрямованих на виконання рішення суду, однак вжиті заходи не є достатніми та вичерпними. Державного виконавця зобов'язано вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання зазначених у скаргах виконавчих проваджень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (а.с.13).

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний розглядати в установлені строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження.

Згідно з п.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 державним виконавцем направлялись запити в майново-реєстраційні установ. А саме: 14 вересня 2015 року за вих.№10524, 19 жовтня 2015 року за вих.№11730, 14 липня 2016 року за вих.№5163, 1 червня 2017 року за вих.№6338, 31 липня 2017 року за вих.№9306, 12 вересня 2017 року за вих.№10849, 9 жовтня 2017 року за вих. №12942 (а.с. 31-37, 38-42,44- 45,47- 49).

Враховуючи сукупність наявних по справі доказів, суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що державним виконавцем не в повній мірі вжито достатніх та вичерпних заходів примусового виконання рішення суду, не здійснено дій по перевірці майнового стану боржника у строки, визначені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». А відповідно обґрунтовано визнав неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Рутковської М.З. у виконавчому провадженні №40860891.

У пункті 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Оскільки ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» проводити перевірку майнового стану боржника у чітко визначені законодавцем строки зобов'язано державного виконавця, то місцевий суд вірно відмовив у задоволенні скарги в частині зобов'язання державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС Рутковської М.В. вчиняти дії по перевірці майнового стану боржника у строки визначені у цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги про застосування судом першої інстанції норм ЦПК України від 18 березня 2004 року, то суд враховує наступне.

За змістом п.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Проте при постановленні 11 січня 2018 року оскаржуваної ухвали суд першої інстанції помилково керувався нормами ЦПК України в редакції, яка втратила чинність.

Однак, в редакції ЦПК України, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року, спірні правовідносини врегульовані аналогічним чином.

Відповідно до ст. 447 ЦПК в редакції Закону від 3 жовтня 2017 року сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК).

За змістом ст.ст. 450, 451 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд вважає, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Петришина Петра Михайловича залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 11 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2018 року.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: І.В. Бойчук

Р.Й. Матківський