Справа № 497/1881/17
Провадження № 2/497/123/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.

секретарі Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради та просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами по вул. Грушевського, 15 в с. Виноградівка Болградського району Одеської області після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 28.06.2001 року; на 1/2 частину цього ж будинку після смерті батька ОСОБА_1, який помер 01.02.2017 року та на 1/3 частину цього ж будинку, як за членом колгоспного двору, посилаючись на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, він позивач та його померлі батьки ОСОБА_3, ОСОБА_4 входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/3 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, після смерті батьків він є спадкоємцем за законом першої черги, та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але при зверненні до приватного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Також при зверненні позивача до державного реєстратора йому відмовлено в проведенні реєстрації права власності на належну йому частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: с.Виноградівка Болградського району Одеської області, вул. Грушевського (колишня назва Котовського), 15, належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_4 (помер 01 лютого 2017 року), ОСОБА_3 (померла 28 червня 2001 року) та ОСОБА_1. На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, в тому числі кожен з членів колгоспного двору придбав право власності на 1/3 частку будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Болградського району № 446/05-06 від 21 вересня 2017 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 256368 від 01.07.2001 року, виданого ОСОБА_2 сільською радою Болградського району Одеської області, а/з 28, ОСОБА_3 померла 28.06.2001 року (а.с.8).

Спадкоємцями після її смерті є син, позивач по справі, ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 029330 від 19.04.1960 року (а.с.10), та чоловік ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯУ №877553 від 13.02.1952 року, тобто відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (редакція 1963 року) являються спадкоємцями за законом першої черги та прийняли спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном, відповіднодо ст. 549 ч.1 п.1 ЦК Української РСР (редакція 1963 року), що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Болградського району № 446/05-06 від 21 вересня 2017 року. Тобто спадщина розподілилася між спадкоємцями в рівних частках, а саме по 1/6 частині зазначеного домоволодіння.

На частину спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3, а саме на грошові внески, що зберігалися в відділені ощадбанку № 6777/014 в с.Виноградівка Болградського району, позивач вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 481503 від 02.02.2017 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з 170, ОСОБА_4, помер 01.02.2017 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 1/6 частину вищевказаного житлового будинку після смерті дружини ОСОБА_3, загальна частка склала 1/2 частину.

Спадкоємцем після його смерті є син, позивач по справі, ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про його народження серії ІІ-УР № 029330 від 19.04.1960 року (а.с.10), який є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Болградського району № 446/05-06 від 21 вересня 2017 року (а.с11).

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 №1748/02.31 від 04.09.2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю реєстрація права власності на вищезазначений житловий будинок за померлим ОСОБА_4 (а.с.12).

Інший спадкоємець ОСОБА_6, яка є спадкоємцем за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_4 заповів їй державний акт серії ЯГ №931964, виданий Болградською райдержадміністрацією 15.05.2007 року на право власності на земельну ділянку розміром 3,51 га, розташований в селі Виноградівка; майновий сертифікат серії ОБВ № 321. виданий ОСОБА_2 сільською радою 31.05.2001 року на суму 20 332 гривень; автомобіль марки ВАЗ 2121, рік випуску 1981 року, державний номер НОМЕР_1 та належні йому грошові внески, які знаходилися на зберіганні в філії Ощадбанка № 6777/014 в с.Виноградівка Болградського району прийняла спадщину за заповітом, що підтверджується її заявою №364 від 16 червня 2017 року та копією спадкової справи №215/2017 року, заведеної приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так як зі спадкової справи вбачається, що донька ОСОБА_6 виявила бажання прийняти спадщину тільки за заповітом, тобто свого права на спадщину за законом вона не виявила, спадщину за законом належним чином не прийняла, суд вважає за можливим визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_4

Крім цього, відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на імя власника.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями , державна реєстрація прав є обовязковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство , що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на обєкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року , щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 36928575 від 06 вересня 2017 року позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок через відсутність у нього правовстановлюючого документу на цей будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 529, 549 ЦК Української РСР (редакція 1963 року), ст.ст. 1222,1261,1268,1270 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, в порядку спадкування, право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по вул. Грушевського, 15 в с.Виноградівка Болградського району Одеської області, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 28 червня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, в порядку спадкування, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по вул. Грушевського, 15 в с.Виноградівка Болградського району Одеської області, як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 01 лютого 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по вул. Грушевського, 15 в с.Виноградівка Болградського району Одеської області, як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца