АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018року Апеляційний суд міста Києва в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерськогорайонного суду м. Києва від 02.11.2017 позов залишено без розгляду (а.с. 169).

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки представником ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5 було безпідставно подано заяву про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, всупереч своїм посадовим обовґязкам та діючи не в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 174-176).

Насамперед слід зазначити, що Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставності і необґрунтованості та просив ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог Закону.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача було подано до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Ухваласуду є законною та обґрунтованою, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2016 до суду надійшла позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості (а.с. 4-6).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2016 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 13.02.2017 (а.с. 27).

01.11.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача - ОСОБА_5 про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.167).

02.11.2017 в судове засідання сторони не зґявились і судом позовну заяву було залишено без розгляду (а.с. 169).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Стаття 55 Конституції України закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Стаття 11 ЦПК України (у редакції станом на дату постановлення ухвали суду)встановила, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого права та інтересу передбачено Конституцією України.

Стаття 3 ЦПК України також визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред'явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на залишення позовної заяви без розгляду, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що судрозглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, право особи на звернення до суду включає в себе і її право виразити волевиявлення на припинення судового розгляду свого позову, шляхом поданнязаяви про залишення його без розгляду.

Пункт 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (у редакції станом на дату постановлення ухвали суду)визначив, що заява залишається без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

За змістом ст. 44 ЦПК України (у редакції станом на дату постановлення ухвали суду), представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що представник позивача подала заяву про залишення позову без розгляду, так як за змістом ст. 11 ЦПК України (у редакції станом на дату постановлення ухвали суду)позивач має право розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення позову без розгляду, оскільки для цього існували визначені п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (у редакції станом на дату постановлення ухвали суду)правові підстави.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги, про те що судом першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_5, не перевірено її повноваження представляти інтереси банку, з огляду на наступне.

10.02.2017 разом із заявою, представником позивача, було подано копію довіреності, яка долучена до матеріалів справи (а.с.35)

В наданій копії довіреності № 02-36/1549 вказано, що ПАТ «Укрсоцбанк» уповноважує працівника ОСОБА_6 на вчинення нижчезазначених дій від імені ПАТ «Укрсоцбанк».

В п. 3 наданої копії довіреності зазначено, що представник може одержувати документи, підписувати та подавати позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, заяви, клопотання, інші процесуальні документи, крім скарг на дії суддів, посвідчувати копії документів.

Дана довіреність видана без права передоручення та діяла по 31.12.2017.

Тобто, на день подання заяви та постановлення ухвали вказана довіреність скасована не була.

Твердження апелянта про те, що представник діяв з власної ініціативи є безпідставними, оскільки представник мав належні повноваження на ведення справи.

Крім того, доводи про розгляд заяви про залишення позову без розгляду без участі сторін також є безпідставними, оскільки сторони були повідомлені належним чином про судове засідання призначене на 02.11.2017 (а.с. 160, 164). Також, в матеріалах справи міститься заява від 10.02.2017 про розгляд справи без участі представника позивача, в якій представник підтримав позов та проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 34).

Отже, враховуючи належне повідомлення сторін про день, час і місце розгляду справи та з огляду на надходження до суду заяви про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції мав належні процесуальні підстави для вирішення заяви без участі сторін.

Також апелянт зазначав, що суд не звернув уваги на те, що до заяви про залишення позову без розгляду не долучено підтвердження повноважень ОСОБА_5, однак станом на день подачі заяви матеріали справи вже містили копії довіреності ОСОБА_5 (а.с.31,35).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах вище аналізованих норм процесуального закону та матеріалах справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог процесуального закону, а тому суд приходить до висновку про залишенняапеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва

Повний текст постанови складений 12 квітня2018 року.