Справа № 212/6119/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Колочко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Деменко А.С.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила (в ред. від 24.03.2017 (т.1, а.с.148-150)) до відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди в розмірі 275 600 грн., заподіяної ушкодженням здоровя, при цьому посилалася на те, що з 31.07.1985 працювала в карєрі «Північний» машиністом конвеєра, а з 10.10.1988 була переведена на шахту «Саксагань» поверховим грохотівником ВО «Кривбасруда», правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». 18.03.1994 позивач була звільнена у звязку із скороченням чисельності штатів. 04.08.2009 позивачу встановлено професійне захворювання ХОЗЛ, в звязку з чим висновком МСЕК первинно 05.10.2009 було встановлено 25% втрати професійної працездатності по ХОЗЛ безстроково. Вважає, що отримала професійне захворювання через тривалу роботу на підприємстві відповідача, а останній порушував законодавство про охорону праці, що і призвело до профзахворювання та втрати працездатності, і як наслідок цього, позивач переносить моральні страждання та переживання з приводу того, що її стан здоровя вже ніколи не покращиться, а навпаки відбудеться його погіршення, їй протипоказані важка праця, переохолодження, запиленість на робочому місці, тобто позивач обмежена у виборі роботи, що також завдає моральні страждання.

18 жовтня 2016 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 25 жовтня 2016 року, який було відкладено через неявку учасників справи.

11 листопада 2016 року ухвалою суду судовий розгляд відкладено через неявку учасників справи.

01 грудня 2016 року судовий розгляд відкладений за клопотанням представника позивача в звязку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні.

09 грудня 2016 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника позивача для надання часу ознайомитися з матеріалами справи.

12 січня 2017 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача до участі у справі як третю особу ДП «Кривбасшахтозакриття», в звязку з чим судовий розгляд відкладений.

07 лютого 2017 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника позивача, який зайнятий в іншому судовому процесі.

06 березня 2017 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника третьої особи, представник якої перебуває у відпустці.

24 березня 2017 року представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву до відповідачів ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ДП «Кривбасшахтозакриття».

24 березня 2017 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, в звязку з чим судовий розгляд відкладено.

14 квітня 2017 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника відповідача про надання можливості ознайомитися з документами, які надійшли на виконання ухвали про витребування доказів.

03 травня 2017 року судовий розгляд відкладений через неявку представника позивача.

15 червня 2017 року судовий розгляд відкладений за клопотанням відповідача.

07 липня 2017 року протокольною ухвалою задоволені клопотання відповідача про витребування доказів, в звязку з чим судовий розгляд відкладено.

16 серпня 2017 року ухвалою суду судовий розгляд відкладено через неявку учасників справи.

06 вересня 2017 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, в звязку з чим судовий розгляд відкладено.

28 вересня 2017 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника позивача про надання можливості ознайомитися з витребуваними доказами.

23 листопада 2017 року судовий розгляд відкладений за клопотанням представника позивача про надання можливості ознайомитися з уточненими запереченнями проти позову та доданими до нього документами, наданими представником відповідача в судовому засіданні.

29 січня 2018 року через неявку представника відповідача судовий розгляд відкладений.

28 лютого 2018 року ухвалою суду позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП «Кривбасшахтазакриття» залишені без розгляду, розгляд справи призначено на 29 березня 2018 року.

В судове засідання позивач та його представник не зявився, в наданій суду письмовій заяві просили розглянути справу без їх участі (т.2, а.с. 149).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в запереченнях проти позову, пояснила, що підприємство шахта «Саксагань», на якому працювала позивач, було ліквідовано без правонаступників, а тому ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є належним відповідачем у справі і не повинно відшкодовувати позивачу моральну шкоду.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається статтею 237-1 КЗпП України.

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала в карєрі «Північний» ДСФ з 31 липня 1985 року машиністом конвеєра, з 20 липня 1987 року грохотівником, з 10 травня 1988 року підземним газомірником, з 10 жовтня 1988 року переведена на ДСФ ш. «Саксагань» поверхневим грохотівником (т.1, а.с. 5-6).

Із запису № 15 від 01.10.1989 в трудовій книжці вбачається, що з метою подальшого удосконалення структури управління ВО «Кривбасруда» РУімені Дзержинського ліквідовано. Шахта «Саксагань» наділена правами структурної одиниці обєднання.

18 березня 1994 року ОСОБА_2 було звільнено по п. 1 ст. 40 КЗпП України в звязку з скороченням чисельності штату через зміни в організації виробництва і праці.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18 серпня 2009 року встановлена причина професійного захворювання робота позивача на протязі 15 років 6 місяців в умовах пилу підвищених параметрів (т.1, а.с. 11).

В зазначеному Акті зазначено, що шахта «Саксагань» ВО «Кривбасруда» ліквідована з 20.09.1999 наказ Мінпромполітики України від 20.01.1997 № 04 (т.1, а.с. 11).

З 21 вересня 2009 року позивачу встановлено 25 % втрати професійної працездатності безстроково, що підтверджується копією Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серія ДНА-02 № 033702 (т.1, а.с. 12).

Наказом Міністерства промисловості України від 27 липня 1995 року № 148 було створено державне підприємство шахта «Саксагань» шляхом виділення структурного підрозділу шахти «Саксагань» із державного обєднання по видобутку руд підземним способом (Кривбасруда) (т.1, а.с. 42).

Наказом ВО «Кривбасруда» від 04 серпня 1995 № 91 на виконання Наказу Міністерства промисловості від 27.07.1995 № 148 призначено комісію по передачі майна і підготовці розділового балансу на 01.07.1995 (т.1, а.с. 43).

Наказом Міністерства промисловості України від 20 січня 1997 року № 4 ліквідовано державне підприємство шахта «Саксагань» (т.1, а.с. 44).

В своїй Постанові від 02.03.1198 № 258 Кабінет міністрів України постановив про проведення реструктуризації гірничо-рудних підприємств Кривбасу шляхом закриття шахти «Саксагань» (т.1, а.с. 45-46).

Відповідно зазначеної вище Постанови КМУ № 258, Мінпромполітики своїм наказом від 29.07.1998 № 262 створило підприємство «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту» (управління «Кривбасгідрозахист» на базі державного майна шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» - структурних підрозділів ДВО «Кривбасруда» шляхом їх відокремлення (т.1, а.с. 50-51).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 1998 року № 1847 приписано Міністерству фінансів, Пенсійному фонду, Мінпромполітики до прийняття списання та реструктуризацію заборгованості підприємств з підземного видобутку залізної руди вирішити в установленому порядку питання про надання державним підприємствам Криворізькому залізорудному комбінату, Криворізькому гірничорудному управлінню гідрозахисту, рудоуправлінню імені Кірова та шахті «Саксагань» відстрочки платежів до державного бюджету України, пені та штрафів за ними, а також платежів до пенсійного фонду та інших обовязкових платежів (т.1, а.с. 51-52).

Наказом Мінпромполітики України від 17 березня 2006 року ліквідовано Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту» із передачею на підставі передавального акту прийняти на баланс до статутного фонду ДП «Кривбасшахтозакриття» майно ДП «Кривбасгідрозахист», яке залишиться після задоволення вимог кредиторів (т.1, а.с. 54-55).

Відповідно до наказу Мінпромполітики від 19.04.1999 № 149, директору Криворізького державного гірничорудного управління гідрозахисту «Кривбасгідрозахист» наказано прийняти проектно-кошторисну документацію на ліквідацію державного підприємства шахта «Саксагань» (т.2, а.с. 130).

Із довідки № 510 від 30.11.2009 вбачається, що відповідно до Постанови КМУ від 02.03.1998 № 258, від 23.11.1998 № 1847, архівні документи шахт, які ліквідовано, зокрема шахта «Саксагань» (дата ліквідації 20.09.1999) зберігаються в ДП «Кривбасшахтозакриття», яке не є правонаступником ліквідованих підприємств і виконує функції архівної установи (т.1, а.с. 58).

29 липня 1998 року перейменовано Державне виробниче обєднання «Кривбасруда» на «Криворізький державний залізорудний комбінат», який є правонаступником перейменованого ДВО «Кривбасруда», про що виданий наказ Мінпромполітики від 29.07.1998 № 263 (т.1, а.с. 59).

На виконання наказу Мінпромполітики від 29.07.1998 № 263, генеральним директором комбінату видано наказ від листопада 1998 року № 26 про затвердження структури Криворізького державного залізорудного комбінату, до якого увійшли шахти ім. Леніна, ім. Орджонікідзе, Гвардійська, ш/у «Октябрське», «Родіна» тощо.

Як вбачається із вищевказаної структури комбінату, шахта «Саксагань» не увійшла до його структури.

В подальшому комбінат неодноразово перейменовувався, входив до ВАТ «Укррудпром», був реорганізований із створенням на його базі дочірнього підприємства, реорганізовано шляхом перетворення у ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а згодом перейменовано з ВАТ на ПАТ (т.1, а.с. 80-94).

Протягом усіх реорганізацій та перейменувань затверджувалися відповідні статути підприємства та його структура, до якої не входила шахта «Саксагань».

З відповіді, наданої Центральним державним архівом органів влади та управління України від 07.08.2017 № 634 на запит суду, вбачається, що в архіві відсутня інформація про правонаступника прав та обовязків державного підприємства «Шахта «Саксагань» (т.2, а.с. 40).

Відповідно до довідки, виданої ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 25.10.2017 № 3342, за період з 1997 року по 2000 рік (і пізніше) ніяке майно від ДП «Шахта «Саксагань» ПАТ «Криврізький залізорудний комбінат» не передавалося і в обліку комбінату відсутнє (т.2, а.с. 129).

Як вбачається з копії відповіді, наданої відділом реєстрації субєктів підприємництва виконкому Криворізької міської ради Дніпрпоетровської області від 02.11.2001 № 407, державне підприємство шахта «Саксагань» () у звязку з завершенням заходів по ліквідації, виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 25.12.2000, про що зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ за № 04052169Ю0040533, вищезазначене підприємство правонаступників не має (т.2, а.с. 127).

У частині першій статті 37 ЦК УРСР було передбачено, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

За статтею 466 ЦК УРСР в разі реорганізації юридичної особи виплата щомісячних платежів (стаття 465 цього Кодексу), належних з неї у зв'язку з заподіянням каліцтва або іншого ушкодження здоров'я чи заподіянням смерті, покладається на правонаступників юридичної особи.

При ліквідації юридичної особи без правонаступника належні потерпілому або особам, зазначеним у частині другій статті 456 цього Кодексу, платежі повинні бути капіталізовані за правилами державного страхування і внесені його органам для виплати їх у розмірі і строки, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

В разі ліквідації юридичної особи позови про відшкодування шкоди, заподіяної ліквідованою юридичною особою, зв'язані з ушкодженням здоров'я чи смертю громадянина, пред'являються до вищестоящої організації або до організації, зазначеної в рішенні про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про підприємства в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підприємство може бути створено в результаті виділення зі складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих обєднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

Згідно із частинами першою та шостою статті 34 цього Закону (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обовязки реорганізованого підприємства.

У пункті 32 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що при ліквідації, банкрутстві або реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства відшкодування шкоди, компенсація всіх видів витрат провадиться правонаступником.

Якщо права й обовязки ліквідованого підприємства не переходять до правонаступника, суми, що підлягають відшкодуванню, капіталізуються і перераховуються органам державного соціального страхування для виплати їх у розмірі і в терміни, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

У разі ліквідації або банкрутства підприємства без правонаступника ліквідаційна комісія надсилає офіційне повідомлення про це до місцевого органу державного соціального страхування.

З відповіді, наданої Центральним державним архівом органів влади та управління України від 07.08.2017 № 634 на запит суду, вбачається, що в архіві відсутня інформація про правонаступника прав та обовязків державного підприємства «Шахта «Саксагань» (т.2, а.с. 40).

Відповідно до довідки, виданої ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 25.10.2017 № 3342, за період з 1997 року по 2000 рік (і пізніше) ніяке майно від ДП «Шахта «Саксагань» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не передавалося і в обліку комбінату відсутнє (т.2, а.с. 129).

Як вбачається з копії відповіді, наданої відділом реєстрації субєктів підприємництва виконкому Криворізької міської ради Дніпрпоетровської області від 02.11.2001 № 407, державне підприємство шахта «Саксагань» () у звязку з завершенням заходів по ліквідації, виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 25.12.2000, про що зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ за № 04052169Ю0040533, вищезазначене підприємство правонаступників не має (т.2, а.с. 127).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач працювала на підприємстві Шахта «Саксагань», яке було ліквідовано без правонаступників, а тому ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не є належним відповідачем у справі, отже в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 06 квітня 2018 року.

Суддя: О. В. Колочко