Справа № 266/672/18
Провадження № 2/266/450/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.

при секретарі - Шишхановій К.Р.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням, виселення, вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1, суд

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, про визнання останнього таким, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою 57 по вул.. Бахчиванджи б.22/89 в м. Маріуполі Донецької області , виселення відповідачки ОСОБА_2 з вказаної квартири та вселенні позивача в спірну квартиру.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, в вступному слові суду пояснив, що він є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2001року укладеним між ним та ОСОБА_3, яка є рідною сестрою відповідачки. Тривалий час він користується квартирою, але в 2017році дізнався, що в квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, яка не є власником , але зайняла вказану квартиру в восени 2017року і перешкоджає йому , як власнику користуватись даним житлом. В звязку з тим,що відповідачка добровільно не виселяється з житла, яке не є її власністю, чинить йому , як власнику перешкоди в користуванні спірним житлом, вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Просив позов задовольнити у повному обсязі з посиланням на ст.ст. 317,383 ЦК України та ст.ст. 150,155,158 ЖК України.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, суду пояснила, що в спірній квартирі зареєстрована тривалий час, але не мешкала в ній. На час придбання позивачем права власності не була власником квартири, особистих речей в ній не мала, про договір купівлі-продажу дізналась тільки у суді, в спірну квартиру заселилась з дозволу племінниці.

Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується наданими сторонами доказами, що 08 квітня 2009року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області було задоволено позов ОСОБА_1 та було визнано дійсним біржовий контракт №АЦ -1 від 18.09.2001р. договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. За ОСОБА_1 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_3(а.с.14)

Згідно витягу з КП «Маріупольське БТІ» від 22.01.2004р. за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_3(а.с.3)

У відповідності із ст.ст. 387, 391 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї ,інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Сторони не заперечують, що відповідачка тривалий час зареєстрована в спірній квартирі з дозволу попереднього власника, але вселилась в квартиру без дозволу ОСОБА_1, як власника квартири , чим перешкоджає власнику розпоряджатись та користуватись власністю

Виходячи з встановлених обставин справи та керуючись зазначеними нормами закону, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 в частині вселення його у спірну квартиру, визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом та виселення її з спірної квартири - законними та обґрунтованими, оскільки він є власником спірної квартири , ОСОБА_7 проживає в квартирі без законних підстав, не маючи на неї будь-якого права. Тому ОСОБА_7 має бути виселено з спірного будинку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182,383,387,391 ЦК України, ст.ст. 1,2,5,7 259,265,268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

ОСОБА_7 ОСОБА_8 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №57 по вул.. Бахчиванджи б.22/89 у м. Маріуполі.

ОСОБА_9 ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області, через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Федотова В. М.