Справа № 527/2620/17
провадження 2/527/148/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретареві судового засідання Папенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області, про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - відділ у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Глобинська районна державна адміністрація Полтавської області, Градизька державна нотаріальна контора Полтавської області,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

Мотивувала тим, що 18 грудня 2001 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 3,13 в умовних кадастрових гектарах в землях, що перебували в колективній власності КСП «Ленінець» розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке належало ОСОБА_4 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0248607 виданого на підставі розпорядження Глобинської райдержадміністрації від 18 березня 1997 р. №118. Сертифікат був втрачений. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої ОСОБА_3, яка перебувала на утриманні померлої ОСОБА_4, проживала разом з нею, знаходилась на її утриманні, спадщину прийняла своїми фактичними діями, шляхом користування речами померлої та весь склад спадщини є належним їй з часу відкриття спадщини. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю доказу перебування ОСОБА_5, на утриманні ОСОБА_4 та не зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай).Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку.

Посилаючись на викладене, позивач прохала встановити факт що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 18 грудня 2001 року перебувала на утриманні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 03 листопада 1997 року не менше одного року до її (ОСОБА_4) смерті та визнати за нею право на вказану земельну частку (пай), розміром 3,13 умовних кадастрових га, в порядку спадкування за законом після померлої 18 грудня 2001 року ОСОБА_3.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради, представники третіх осіб - Глобинської районної державної адміністрації, Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. ОСОБА_2 сільська рада, як відповідач, позов визнала.

Представник третьої особи - відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував, заперечень на позов не надіслав.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив, що 03 листопада 1997 року померла ОСОБА_4 в селі Петрашівка Глобинського району Полтавської області, що підтверджується записом акта про смерть № 67 від 04 листопада 1997 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно.

За життя ОСОБА_4 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0248607, згідно якого мала право на земельну частку (пай) розміром 3,13 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець» на території ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області. Вказаний сертифікат входить до складу спадкового майна.

Згідно інформації, наданої Державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 № 13/01-24 від 05.01.2018, після смерті 03 листопада 1997 року ОСОБА_4 спадкова справа не заведена.

Згідно довідки № 02-31/716, виданої 02.06.2017 виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня її смерті 03.11.1997 була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 і на день її смерті за даною адресою була зареєстрована та проживала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 1995 року та до дня смерті ОСОБА_3 проживала спільно з ОСОБА_4, яка спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки перебувала на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області № 02-31/1141 від 03.11.2017.

Згідно довідки №02-30/182 від 26 березня 2018 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно була на утриманні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1995 року до дня смерті ОСОБА_4 03.11.1997 року.

Крім того, даний факт підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, наявними в матеріалах справи.

18 грудня 2001 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І КЕ № 202201 виданим виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області 20 грудня 2001 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3, за законом.

До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 3,13 умовних кадастрових га, в землях КСП «Ленінець» на території ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Глобинської району Полтавської області ОСОБА_6 постановою від 24.11.2017 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відсутністю доказу перебування ОСОБА_5, на утриманні ОСОБА_4 та не зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай)

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлої 18 грудня 2001 року ОСОБА_3 в Градизькій державній нотаріальній конторі Полтавської області заведена спадкова справа №285. Заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1, яка є спадкоємицею майна померлої за законом. Осіб, які відмовилися від прийняття спадщини немає. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана.

Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини, встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", чинної на час відкриття спадщини, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні.

При вирішенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року.

Здобуті у справі докази вказують, що станом на 03.11.1997 на день смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3, будучи непрацездатною особою, перебувала на утриманні останньої не менше одного року, відтак набула права на спадкування в розумінні положень ст.531 ЦК УРСР.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення, зміна її майнових прав. Іншого порядку встановлення таких прав не передбачено чинним законодавством. Встановлення цього факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право заявника.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 визначено наступне. Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном.

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З огляду на викладене, позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 531, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 3-15, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 18 грудня 2001 року перебувала на утриманні ОСОБА_4, яка померла 03 листопада 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, рнокпп: НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом, після померлої 18 грудня 2001 року ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 3,13 умовних кадастрових гектари із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», на території ОСОБА_2 сільської ради Глобинського району Полтавської області, що належало померлій 03 листопада 1997 року ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», серії ПЛ № 0248607 від 18 березня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області.

Суддя Т. В. Левицька