Справа № 495/1049/16-ц
№ провадження 6/495/25/2018
Ухвала

іменем україни

04 квітня 2018 року м.Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2016 року по справі №495/1049/16-ц за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровська міська рада про зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2016 року по справі №495/1049/16-ц за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровська міська рада про зобовязання вчинити дії.

В судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги заяви підтримали, просили задовольнити та пояснили, що теперішній час вище вказане рішення суду першої інстанції перебуває на виконання у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, але заявник з обєктивних причин не має можливості виконати рішення суду, в звязку з чим звернулись до суду з вказаною заявою.

В судовому засіданні позивач заяву не визнав, надав до суду заперечення та просив відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, докази, заяву про встановлення способу і порядку виконання рішення, суд встановив.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2016 року по справі №495/1049/16-ц уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровська міська рада про зобовязання вчинити дії - задоволені.

ОСОБА_1 зобовязанний привести в первинний стан магазин за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Миколаївська (Дзержинського) 39 в домоволодіння, відповідно до технічного паспорту від 06 березня 2003 року.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнутий судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп..

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2016 року по справі №495/1049/16-ц скасовано.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровська міська рада про зобовязання вчинити дії - відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судового палати Вищого спеціалізованого суду України від 06 вересня 2017 року касаційна скаргу ОСОБА_3 задоволена.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2016 року скасовано.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2016 року залишено в силі.

Заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення способу і порядку виконання рішення обґрунтовує тим, що на теперішній час вказане рішення суду першої інстанції перебуває на виконання у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Але, існують обставини, що роблять неможливим виконання вказаного рішення суду.

У 2003 році спірна будівля за адресою: вул.Миколаївська (Дзержинського) 39, м.Білгород-Дністровський, Одеської області мала зовсім іншу конструкцію, мала лише один поверх, мала лише один вхід, мала інших власників з іншими долями та іншу кількість і інше розташування вікон.

Внаслідок того, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, придбали різні частки у вказаній будівлі, то кожен з власників суттєво змінив конструкцію своєї частки. Старий вхід було замуровано та зроблено два нових входи, крім того, ОСОБА_3 у 2010 році добудував над своєю часткою другий поверх.

В звязку з вказаними обставинами ОСОБА_1 на даний час позбавлений можливості виконати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2016 року, оскільки:

- якщо привести будівлю у стан, що існував у 2003 році, то вхід необхідно зробити в частці, що належить ОСОБА_3, однак, ОСОБА_1 не законних прав розпоряджатися тією частиною будівлі, власником якої являється ОСОБА_3;

- щоб виконати судове рішення суду ОСОБА_1 потрібно замурувати вхід до його частки і таким чином, вона залишиться без входу взагалі;

- внаслідок того, що конструкція будівлі була суттєво перероблена обома власниками, то якщо знести частку ОСОБА_1 та відновити її у тому вигляді, що існував у 2003 році, то це обов язково завдасть суттєвої шкоди тій чині будівлі, що належить самому ОСОБА_3.

Оскільки ОСОБА_1 з обєктивних причин не має можливості виконати рішення суду, Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області накладає на нього штрафи у великих розмірах за невиконання рішення суду, безпідставно та необґрунтовано.

ОСОБА_1 звертався до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та пояснюючи причини не виконання рішення суду.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Правила цієї статті повністю кореспондують ст.33 Закону України "Про виконавче провадження", яка зазначає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під встановленням або зміною способу чи порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб, наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Водночас, суд, змінюючи або встановлюючи порядок чи спосіб виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

У частині першій статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст.435 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Судом встановлено, що рішенням суду чітко зазначено, яким способом та в якому порядку повинно бути виконано рішення по справі та вказане не потребує ніякого визначення.

Заявником ОСОБА_1 на підтвердження неможливості виконання рішення суду не надано жодного належного доказу.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.49 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2016 року по справі №495/1049/16-ц за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровська міська рада про зобовязання вчинити дії.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.49, 81, 435, 353 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2016 року по справі №495/1049/16-ц за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровська міська рада про зобовязання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя