Номер провадження: 22-ц/785/2689/18
Номер справи місцевого суду: 495/7910/13
Головуючий у першій інстанції Швець В.М.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2, приватного підприємства «Кристал» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, звернення стягнення на предмет застави, позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Вердикт Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, договору поруки, застосування наслідків недійсності правочинів за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ТОВ «Вердикт Фінанс», звернувшись 3 жовтня 2013 року до суду з позовом до ОСОБА_2, ПП «Кристал», вказав, що між АІКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року, за яким надано кредит в сумі 39331,00 доларів США під 11,99% на строк до 15 вересня 2015 року під забезпечення заставою транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. За Договором факторингу №05/12 від 20 квітня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступлено право вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс», яким за Договором факторингу №05/12-КВ від 20 квітня 2012 року відступлено право вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс». Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ПП «Кристал» укладено Договір поруки №0/П від 1 березня 2013 року. Посилаючись на невиконання умов кредитного договору, позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» просив:

стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Кристал» заборгованість за кредитним договором в сумі 10,00 грн;

звернути в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 385899,82 грн. стягнення на предмет застави транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладенням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої його реалізації, а також наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу;

стягнути судові витрати (т.1 а.с.2-5).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 7 жовтня 2013 року відкрито провадження у справі №495/7910/13-ц за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» (т.1 а.с.48).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2014 року справу №495/7910/13-ц передано на розгляд до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (т.1 а.с.65-68).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 травня 2014 року справу №495/7910/13-ц прийнято до провадження (т.1 а.с.76).

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 4 червня 2013 року до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», просила визнати умови Договору про надання споживчого кредиту №0 від 15 вересня 2008 року такими, що порушують Закон України «Про захист прав споживачів»; визнати недійсним укладений з АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року; визнати недійсним укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 Договір поруки №228961 від 15 вересня 2008 року; застосувати наслідки недійсності кредитного договору шляхом зобов'язання АТ «УкрСиббанк» повернути ОСОБА_2 сплачені нею кошти та зобов'язання ОСОБА_2 повернути банку отримані нею кошти; усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні транспортним засобом шляхом виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження вказаного автомобіля за №7940858 від 19 вересня 2008 року; розподілити судові витрати (т.2 а.с.1-10).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 5 червня 2013 року відкрито провадження у справі №500/3537/13-ц за позовом ОСОБА_2 (т.2 а.с.38).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 8 серпня 2013 року у справі №500/3537/13-ц призначено судову економічну експертизу (т.2 а.с.54-55).

17 лютого 2014 року, 18 лютого 2015 року ОСОБА_2 уточнено вимоги та звернуто такі до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Вердикт Фінанс», ТОВ Кредекс Фінанс»; остаточно ОСОБА_2 просила:

визнати умови Договору про надання споживчого кредиту №0 від 15 вересня 2008 року такими, що порушують Закон України «Про захист прав споживачів»;

визнати недодержання ПАТ «УкрСиббанк» вимог, що ставляться до правочинів;

визнати недійсним укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року;

визнати недійсним укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 Договір поруки №228961 від 15 вересня 2008 року;

застосувати наслідки недійсності кредитного договору шляхом зобов'язання АТ «УкрСиббанк» повернути ОСОБА_2 сплачені нею кошти в сумі 5106,21 грн. та 9391,36 доларів США;

усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні транспортним засобом автомобілем марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження вказаного автомобіля за №7940858 від 19 вересня 2008 року;

розподілити судові витрати (т.2 а.с.132-139, т.3 а.с.12-20).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2014 року справу №500/3537/13-ц за позовом ОСОБА_2 передано для об'єднання зі справою №495/7910/13-ц за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» (т.2 а.с.232).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2015 року справу №500/3537/13-ц за позовом ОСОБА_2 об'єднано в одне провадження зі справою №495/7910/13-ц за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс», об'єднаній справі присвоєно №495/7910/13-ц (т.3 а.с.9).

26 лютого 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» подано заяву про застосування наслідків недійсності укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року шляхом накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.3 а.с.24-25).

ОСОБА_2 позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» не визнала, заперечувала проти застосування позовної давності (т.4 а.с.56).

ТОВ «Вердикт Фінанс» позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, просив застосувати позовну давність до вимог ОСОБА_2 (т.2 а.с.199-202, т.4 а.с.7-8, 63-65).

ПАТ «УкрСиббанк» позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, просив застосувати позовну давність до вимог ОСОБА_2 (т.3 а.с.52-53).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Фінанс»; задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 (т.4 а.с.72-75).

В апеляційній скарзі ТОВ «Вердикт Фінанс» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову ТОВ «Вердикт Фінанс» та про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у безпідставності висновків суду щодо укладення кредитного договору з порушенням Закону України «Про захист прав споживачів» при повному виконанні АКІБ «УкрСиббанк» договору та частковому виконанні договору ОСОБА_2, у неприйнятті порушення ОСОБА_2 зобов'язань та не застосуванні правових наслідків невиконання кредитних зобов'язань, у незастосуванні наслідків спливу позовної давності в частині вимог ОСОБА_2, у не встановленні наявності або відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, у покладенні в основу рішення висновку експертизи, проведеної за відсутності належних та допустимих доказів відсутності кредитної заборгованості, у безпідставному звільненні позичальника від цивільної відповідальності за порушення виконання кредитно-договірних відносин тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, але викладено заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

У відзиві (поясненнях) на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підписаний сторонами кредитний договір як такий, що укладений з порушенням банком прав споживача фінансових послуг, не відповідає чинному законодавству з моменту укладення, є недійсним в силу омани, в яку була введена при отриманні кредитних послуг через ненадання їй як клієнту необхідних для укладення договору відомостей та примушення до сплати платежів на незаконних підставах.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування на підставі пунктів 2,3,4 частини 1 статті 376, частини 1 статті 377 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» та ухвалення нового рішення про відмову ТОВ «Вердикт Фінанс» у задоволенні заявлених вимог до ОСОБА_2 та закриття провадження у справі в частині заявлених вимог до ПП «Кристал»; скасування на підставі пунктів 2,3,4 частини 1 статті 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині вимог ОСОБА_2 та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні заявлених нею вимог з наступних підстав.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав статті 11 ЦК виникають зобов'язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 15 вересня 2008 року, згідно якого надано кредит в сумі 39331,00 доларів США (еквівалент 190834,01 грн.) під 11,99% терміном повернення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту, що є додатком №1 до Договору, з кінцевим терміном остаточного повного погашення кредитної заборгованості 15 вересня 2015 року (п.1.2). Для забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника в повному обсязі за Договором надано поруку ОСОБА_3 згідно з Договором поруки №228961 від 15 вересня 2008 року, а також позичальником передано в заставу рухоме майно - транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (п.2.1). За умовами Договору підписанням Договору позичальник підтвердила, що на дату укладення Договору ознайомлена з усіма Тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та Тарифами банку, що викладені у Додатку №3 до Договору; що перед укладенням Договору отримала від банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів»; що ознайомлена і погоджується з умовами усіх додатків до цього Договору; що ознайомлена і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», які є невід'ємною частиною Договору; що отримала оригінал цього Договору з усіма додатками в день його підписання (п.3.1) (т.1 а.с.6-7).

Додатками до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року є: Додаток 1. Графік погашення кредиту; Додаток 2. Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту; Додаток 3. Тарифи Банку (т.1 а.с.9-15).

За умовами Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 у банку (п.1.2.3); цільове призначення кредиту - для особистих потреб позичальника на придбання автомобіля марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску (п.1.2.4) (т.1 а.с.6-7).

Кредитні кошти в сумі 39331,00 доларів США, еквівалент 190834,01 грн., зараховано на поточний рахунок позичальника ОСОБА_2 НОМЕР_2 у АКІБ «УкрСиббанк» та видано ОСОБА_2 15 вересня 2008 року (т.3 а.с.222).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено Договір поруки №228961 від 15 вересня 2008 року, згідно якого ОСОБА_3 зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх зобов'язань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року, існуючих на час укладення договору і тих, що можуть виникнути в майбутньому (т.2 а.с.29-30).

На підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року у Державний реєстр обтяжень рухомого майна внесено обтяження на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (дата реєстрації 19 вересня 2008 року, реєстраційний номер 7940858) (т.1 а.с.26, 45-46, 47).

Між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу №05/12 від 20 квітня 2012 року, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року (т.1 а.с.37-40, т.3 а.с.80-182).

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» укладено Договір факторингу №05/12-КВ від 20 квітня 2012 року, за яким ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року (т.1 а.с.41-41, т.3 а.с.183-221).

За Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 15 вересня 2008 року заборгованість станом на 20 березня 2013 року рівна 385899,82 грн., де заборгованість за кредитом - 276861,49 грн., заборгованість за відсотками - 109038,33 грн.; у період з 20 квітня 2012 року по 20 березня 2013 року від ОСОБА_2 кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Вердикт Фінанс» не надходили (т.1 а.с.8, 27-33, т.3 а.с.223-230).

Відповідно до встановлених обставин між сторонами виникли кредитні правовідносини, врегульовані параграфом 2 Глави 71 ЦК України.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).

Таким чином, на підставі укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року виникли кредитні зобов'язання, забезпечені порукою ОСОБА_3 та заставою належного ОСОБА_2 транспортного засобу. У вказаних зобов'язаннях в порядку відступлення права вимоги на підставі договорів факторингу відбулася заміна кредитора, до ТОВ «Кредекс Фінанс», а потім до ТОВ «Вердикт Фінанс» як нового кредитора перейшли права первісного кредитора, що існували на момент переходу цих прав, а саме на 20 квітня 2012 року в сумі заборгованості за кредитним договором рівній 385899,82 грн.

ТОВ «Вердикт Фінанс» заявлено вимогу до ОСОБА_2 та ПП «Кристал» про солідарне стягнення з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ПП «Кристал» заборгованості за кредитним договором в сумі 10,00 грн. Вказані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Заборгованість за кредитним договором станом на 20 квітня 2012 року заявлена рівною 385899,82 грн., дана заборгованість підтверджена наявним в справі розрахунком, складається така з заборгованості за тілом кредиту в сумі 276861,49 грн. та за відсотками в сумі 109038,33 грн. Вимога про стягнення кредитної заборгованості в сумі 10,00 грн. не узгоджується із загальною сумою заборгованості за кредитним договором та фактично є незрозумілою, тобто чи є це заборгованістю за тілом кредиту, чи за відсотками, за який період, на підставі яких розрахунків тощо. Із аналізу матеріалів справи можна дійти висновку, що ТОВ «Вердикт Фінанс» пред'явив вимоги про солідарне стягнення заборгованості в сумі 10,00 грн. з ОСОБА_2 та ПП «Кристал» лише для можливості звернення до суду за правилами визначення підсудності за правилами частини 1 статті 113 ЦПК України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року. За таких обставин, у задоволенні вимоги до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 10,00 грн., заявленої до ОСОБА_2 та ТОВ «Вердикт Фінанс», слід відмовити.

Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України).

Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ст.20ЦПК України).

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу; порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» до ПП «Кристал» про стягнення заборгованості в сумі 10,00 грн. є вимогами юридичної особи до юридичної особи, які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Отже, має місце об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, що згідно положень статті 20 ЦПК України не допускається, та, як наслідок, порушення правил юрисдикції щодо вимог до ПП «Кристал», що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції в частині вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» до ПП «Кристал» про стягнення заборгованості в сумі 10,00 грн. та закриття на стадії апеляційного перегляду справи провадження в цій частині вимог з підстав пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України незалежно від доводів апеляційної скарги.

ТОВ «Вердикт Фінанс» заявлено вимогу до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 385899,82 грн. Вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Виконання грошового зобов'язання за укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року забезпечено заставою рухомого майна як то транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Правові наслідки невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, визначені статтею 589 ЦК України, за змістом якої у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Положеннями частини 1 статті 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 591 ЦК України визначено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом; порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року №2654-ХП (зі змінами та доповненнями) звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави (ч.6); реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором (ч.7).

Таким чином, звернення стягнення на заставлене майно підлягає здійсненню за рішенням суду, наслідком такого звернення є реалізація заставленого майна виконавцем на підставі виданого судом виконавчого документу шляхом продажу з публічних торгів.

Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 15 вересня 2008 року не встановлено іншого порядку звернення стягнення на заставлене майно, як той, що передбачений частиною 1 статті 590, частиною 1 статті 591 ЦК України, статтею 20 Закону України «Про заставу».

Заявлена ТОВ «Вердикт Фінанс» вимога про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу предмета застави ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям транспортного засобу з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої його реалізації, з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу - не відповідає ні положенням частини 1 статті 590, частини 1 статті 591 ЦК України, статті 20 Закону України «Про заставу», ні Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 15 вересня 2008 року.

За таких обставин, вимога ТОВ «Вердикт Фінанс» про звернення стягнення на предмет застави у заявлений спосіб задоволенню не підлягає.

Рішенням суду першої інстанції відмовлено в задоволенні вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» як про стягнення заборгованості в сумі 10,00 грн. з позичальника та поручителя, так і про звернення стягнення на предмет застави, однак обґрунтування такої відмови в позові не є правильним, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в частині вимог до ОСОБА_2 та закриттям провадження в справі в частині вимог до ПП «Кристал».

У вирішенні вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитного договору та забезпечувальних договорів, застосування наслідків недійсності правочинів апеляційний суд виходить з наступного.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). У сенсі положень статті 202 ЦК України договір є правочином.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено статтею 203 ЦК України, за змістом яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересах держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2).; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України).

Недійсність Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 15 вересня 2008 року, забезпечувального Договору поруки №228961 від 15 вересня 2008 року ОСОБА_2 заявлено з підстав статей 203, 215 ЦК України та обґрунтовано недотриманням при укладенні кредитного договору вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи ОСОБА_2 безпідставні з огляду на наступне.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками, при цьому споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згода на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, що виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедуру виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання кредитного договору цей Закон не застосовується, оскільки застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, є несправедливими, укладеними з порушенням принципу добросовісності, істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Встановлено, що Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 15 вересня 2008 року укладено у письмовій формі після ознайомлення позичальника з усіма умовами Договору, про що свідчить підпис на Договорі, яким позичальник засвідчила досягнення згоди з усіх істотних умов Договору. За змістом умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 15 вересня 2008 року підписанням Договору позичальник підтверджує, що на дату укладення Договору ознайомлена з усіма Тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та Тарифами банку, викладеними у Додатку №3 до Договору; що перед укладенням Договору отримала від банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів»; що ознайомлена і погоджується з умовами усіх додатків до цього Договору; що ознайомлена і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», які є невід'ємною частиною Договору; що отримала оригінал цього Договору з усіма додатками в день його підписання (п.3.1) (т.1 а.с.6-7).

Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу містить зазначення суми кредиту, умови надання кредиту, відсоткову ставку за кредитом та інші умови, визначені законодавством; після підписання договору ОСОБА_2 одержала примірник договору та від кредиту не відмовилась, використала кредитні кошти на власні потреби (купівлю автомобіля), протягом певного часу виконувала належним чином умови договору та сплачувала кошти в рахунок повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами; вимоги щодо недійсності кредитного договору та забезпечувальних договорів пред'явила майже через 8 років з моменту укладення договору. Заява ОСОБА_2 на видачу готівки від 15 вересня 2008 року підтверджує факт отримання кредитних коштів позичальником ОСОБА_2, крім того, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», модель «Aurion», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, видане РЕВ-2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, містить запис «відчуження заборонено без дозволу АКІБ «УкрСиббанк» (т.1 а.с.26).

Посилання суду першої інстанції на те, що згідно приписів пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного Банку України №168 від 10 травня 2007 року, у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору попередити споживача про те, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач; надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним є обов'язковою підставою для включення до істотних умов кредитного договору (зазначення сторони, на яку покладаються валютні ризики під час виконання зобов'язань) - є безпідставними, оскільки наведений пункт Правил не містить обов'язку банку включати в істотні умови кредитного договору зазначення сторони, на яку покладаються валютні ризики під час виконання зобов'язання, в наведеному пункті Правил лише зазначається про обов'язок банку у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач, надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, що в даному випадку й було зроблено АКІБ «УкрСиббанк» згідно з Розділом 3 Договору споживчого кредиту та застави транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року.

В справі наявний висновок судово-економічної експертизи №1/12-13 від 20 грудня 2013 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_5 ТОВ «Адвоекс» на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 8 серпня 2013 року, за змістом якого експертом зазначено, що виконання ПАТ «УкрСиббанк» своїх зобов'язань за кредитним договором №0 від 15 вересня 2008 року в сумі 39331 доларів США не підтверджується ні бухгалтерськими, ні первинними документами, в тому числі шляхом зарахування валюти на рахунок позичальника НОМЕР_2; що заборгованість позичальника перед банком документально не підтверджується, оскільки не підтверджується передача банком і отримання позичальником кредитних коштів, з цих же підстав не підтверджується заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; що за результатами експертних розрахунків сукупна вартість кредиту становить 69698,36 доларів США, реальна процентна ставка становить 25,64%, абсолютне значення подорожчання кредиту становить 30367,36 доларів США; що у Графіку платежів до Договору №00 від 15 вересня 2008 року реальна процентна ставка занижена на 12,78%, абсолютне значення подорожчання кредиту занижено на 13606,07 доларів США; вартість кредитних ресурсів задекларована у Договорі бухгалтерськими і первинними документами не підтверджується (т.2 а.с.67-85, 86-124).

Висновок судово-економічної експертизи покладено судом першої інстанції в основу рішення про задоволення вимог ОСОБА_2 безпідставно, оскільки даний доказ мав бути оцінений судом в сукупності з іншими доказами, що містять фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Експертиза проведена за відсутності первинних документів щодо предмета спору та за відсутності надання належних та допустимих доказів позичальником ОСОБА_2 (квитанцій, чеків, інших фінансових документів тощо), які б підтверджували відсутність кредитної заборгованості ОСОБА_2 перед кредитором. З матеріалів справи вбачається, що матеріали для дослідження експерту надано не судом, а ОСОБА_2, що не є правильним (т.2 а.с.86-124). Експертиза, яка у своїх висновках не відповідає на поставлені питання з посиланням на не підтвердження досліджуваних даних через відсутність саме у експерта, а не у банку бухгалтерських, первинних документів тощо, не може прийматися судом.

Положення закону як то статті 267 ЦК України про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права, щодо якого заявлено вимогу, і факт його порушення або оспорювання; якщо ж під час розгляду справи встановлено, що у позивача немає суб'єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, то суд має відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Виходячи з вказаної норми матеріального права та встановлених у справі обставин (фактів) щодо недоведеності ОСОБА_2 факту порушення її прав при укладенні кредитного договору, переданні в заставу майна, укладенні іншою особою, яка не залучена до участі у справі, забезпечувального договору поруки, апеляційний суд не приймає доводи скаржника щодо застосування наслідків спливу позовної давності до вимог ОСОБА_2, так як у задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року, Договору поруки №228961 від 15 вересня 2008 року, застосування наслідків недійсності правочинів належить відмовити за безпідставністю вимог, а не за наслідками спливу позовної давності.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.2,4 ч.1 ст.374, п.п.2,3,4 ч.1 ст.376, ч.1 ст.377, ст.ст.381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2016 року в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2, приватного підприємства «Кристал» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, звернення стягнення на предмет застави - скасувати.

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року заборгованості в сумі 10 грн. 00 коп. - відмовити.

Провадження у справі в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до приватного підприємства «Кристал» про стягнення за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року заборгованості в сумі 10 грн. 00 коп. - закрити.

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2 про звернення за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року стягнення на предмет застави шляхом продажу предмета застави товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям транспортного засобу з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої його реалізації, з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу - відмовити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Вердикт Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, договору поруки, застосування наслідків недійсності правочинів - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Вердикт Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 15 вересня 2008 року, Договору поруки №228961 від 15 вересня 2008 року, застосування наслідків недійсності правочинів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 квітня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова