Справа № 606/2133/17
Рішення

Іменем України

02 квітня 2018 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Територіальна державна інспекція з питань праці у Тернопільській області про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку-, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача відділу культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації грошову компенсацію за 24 дні невикористаної відпустки за відпрацьований період роботи з 19 серпня 2014 року по 18 серпня 2015 року та 8 календарних днів невикористаної відпустки за відпрацьований період роботи з 19 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що він з 19 серпня 2009 року працював у відділі культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації на посаді завідувача клубу с.Ладичин (наказ № 92-к від 18 серпня 2009 року) та 31 грудня 2015 року звільнений у зв"язку з переведенням на таку ж посаду Микулинецької селищної ради відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 84-к 31 грудня 2015 року).За весь період роботи він не скористався своїм правом на отримання відпустки. Звернувшись до відповідача про виплату грошової компенсації за невикористані відпустки з 2014 року по 2015 рік, отримав відмову. Вважає, що за за відпрацьовані періоди роботи 24 дні невикористаної відпустки з 19 серпня 2014 року по 18 серпня 2015 року та 8 календарних днів невикористаної відпустки з 19 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року відділ культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації зобовязаний виплатити грошову компенсацію.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак в матеріалах справи є заява, про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві.

Представник відповідача відділу культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Територіальної державної інспекції з питань праці у Тернопільській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

31 грудня 2015 року ОСОБА_1 звільнений у зв'язку з переведенням на таку ж посаду Микулинецької селищної ради відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 84-к 31 грудня 2015 року) /а.с.5-7/.

Однак, ОСОБА_1 при звільненні не виплачено грошову компенсацію за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч.1ст.83 КЗпП Україниу разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Статтею 4 Закону України «Про відпустки» передбачені види відпусток і визначено, які саме відпустки відносяться до щорічних: основна відпустка; додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці; додаткова відпустка за особливий характер праці; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Згідно із ст.6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

З матеріалів справи, а саме із Трудової книжки ОСОБА_1, вбачається, що останній 19 серпня 2009 року працював у відділі культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації на посаді завідувача клубу с.Ладичин (наказ № 92-к від 18 серпня 2009 року) та 31 грудня 2015 року звільнений у зв"язку з переведенням на таку ж посаду Микулинецької селищної ради відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 84-к 31 грудня 2015 року) /а.с.5/.

Відповідно до довідки № 277 від 23 серпня 2017 року виданої відділом культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації, за ОСОБА_1 залишилось 24 дні невикористаної відпустки за відпрацьований період роботи з 19 серпня 2014 року по 18 серпня 2015 року та 8 днів невикористаної відпустки за відпрацьований період роботи з 19 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року ( всього 32 календарних днів). /а.с.3/

При звільненні ОСОБА_1 не була виплачена грошова компенсація за всі невикористані ним за відпрацьовані періоди, дні щорічних відпусток, як це передбачено Законом України «Про відпустки», а саме за 32 календарні дні в період 2014 р., 2015 р.

Згідно із п.7 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях, провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки (Абзац перший пункту 7 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 185 ( 185-97-п ) від 24.02.97 р.).

Відповідно до довідки виданої Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області № 205 від 19.03.2018 року, середньоденний заробіток ОСОБА_1 за період з березня 2017 року по лютий 2018 року становить 120,76 грн. /а.с. 15/.

Віповідно враховуючи вищевказаний розрахунок, який сторонами по справі не оспорюється, сума компенсації за невикористані відпустки ОСОБА_1 за 32 дні невикористаної відпустки за відповідні відпрацьовані періоди роботи з врахуванням усіх зборів та платежів становить 3 864 (три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 32 коп., що розраховується наступним чином: 32 календарних днів невикористаної відпустки за відповідні відпрацьовані періоди роботи х 120 грн. 76 коп. (одноденний заробіток) =3864, 32 грн.

Таким чином суд приходить до висновку, що вказаний розмір компенсації за невикористані відпустки слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.116 КЗпП України, ст..4,6 Закону України «Про відпустки», п.7 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», Законом України «Про судовий збір», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до відділу культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Територіальна державна інспекція з питань праці у Тернопільській області про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку задовольнити.

Стягнути з відділу культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 3 864 (три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 32 коп.

Стягнути з відділу культури і туризму, спорту та охорони здоров'я Теребовлянської районної державної адміністрації в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук