Справа № 510/417/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2018 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошкова І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області) про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник у судове засідання не явився, його представник надала заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без їх участі.

Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу держреєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не явився, про причини неявки суд не сповістив, на адресу суду надійшли пояснення по суті справи, з яких вбачається, що вони не заперечують у задоволенні наявної заяви.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 06 лютого 2018 року до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся ОСОБА_1 із заявою про державну реєстрацію народження дитини, яка народилась 04.12.2017 р. у ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території в м. Сімферополі АР Крим. Заявником було надано медичне свідоцтво про народження видане Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим «республіканська клінічна лікарня ім. М.А. Семашко» від 04.12.2017 року, серії 35 № 020021.

Однак, провести державну реєстрацію та отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який міг бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини, відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року. За таких обставин заявнику було рекомендовано звернутися до суду.

Рішення суду про встановлення вищезгаданого факту заявнику необхідне для отримання свідоцтва про народження дитини.

Оскільки щодо заявлених вимог, обставин справи представник заінтересованої особи не заперечував, а заявник, його представник підтримали свої вимоги, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Згідно ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні № 52/2 від 18.10.2000 р.: «Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини :

а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о);

б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу;

в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о)».

Також частиною 2, 3, статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначається: «2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків».

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»: «У державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо: державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України».

Відповідно до абзацу 3 частини 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні № 52/2 від 18.10.2000 р.: «При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пунктів, державна реєстрація народження провадиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою».

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Вирішити вищевказане питання у позасудовому порядку неможливо, у звязку із тим, що предявлене заявником для проведення державної реєстрації народження дитини медичне свідоцтво про народження видане Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим «Республіканська клінічна лікарня ім. М.А. Семашко» від 04.12.2017 року, серії 35 № 020021, є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки суперечить вимогам законодавства України.

Отже, звернення заявника до суду з вимогами про встановлення зазначеного факту є законним і відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України та іншим нормативним актам. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, а факт встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить отримання заявником свідоцтва про народження дитини, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення цього спору.

Керуючись ст.ст. 13, 21 Закону України «»Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні № 52/2 від 18.10.2000 р., ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статті 04 грудня 2017 року у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, а також встановити дані про її батьків: матір ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Д. Бошков