АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/1375/17 22-ц/774/307/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 215/1375/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 липня 2017 року, яке постановлено суддею Дудіковим А.В. у місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення завдатку та витрат за введення у спадщину.

В обгрунтування уточнених позовних вимог вказав, що він в січні 2014 р. звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією продати йому половину будинку АДРЕСА_1, спадкоємицею якого вона була.

Позивачем було передано відповідачці 500 доларів США завдатку.

02 квітня 2014 року ОСОБА_1 переїхав до будинку. Однак в подальшому стало відомо, що половина будинку, яка належить ОСОБА_2 є не продажною.

Згідно договору, позивач почав готувати пакет документів для оформлення договору купівлі-продажу половини будинку, для чого ОСОБА_2 оформила на нього нотаріально засвідчену довіреність за рахунок позивача.

Позивач переїхав мешкати до будинку, ніс витрати, пов'язані із вводом половини будинку у спадщину, витрати, пов'язанні з БТІ, з електрифікацією частини будинку ОСОБА_2, а всього він витратив 16766,27 грн.

Позивач звернувся до відповідачки, запропонувавши повернути йому усі витрачені ним кошти, однак будь-якої відповіді від ОСОБА_2 він не отримав.

На підставі наведеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 500 доларів США завдатку, 16 766,27 грн. витрат за ввід її у спадщину, витрати на електрозабезпечення будинку, оформлення кадастрового номеру на землю, судові витрати на захист її інтересів, майнових і правових судах.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 липня 2017 року позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ним було надано суду першої інстанції всі необхідні квитанції, які підтверджують понесені ним витрати на введення частини будинку відповідача у спадщину, витрати на електрозабезпечення будинку, оформлення кадастрового номеру на землю, проте суд не надав належної оцінки наданим доказам.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 у квітні 2014 року переїхав та на даний час проживає у будинку АДРЕСА_1.

Протягом 2014-2015 років позивачем сплачувались грошові кошти, зокрема Криворізьким міським електромережам, ДП «Кривбаспроект», КП ДОР «БТІ», ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго».

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що йому мають бути повернуті 500 доларів США завдатку, 16 766,27 грн. витрат, які він поніс за введення у спадщину чатини будинку АДРЕСА_1 та витрати на електрозабезпечення будинку, оформлення кадастрового номеру на землю.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, та отримано відповідачкою 500 доларів США завдатку, у рахунок належних за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про право на спадщину, яке видане Криворізькою районною держнотконторою 15.04.2014 року за реєстровим № 1-857, є спадкоємицею половини будинку АДРЕСА_1 в м. Кривому Розі.

Позивач по справі ОСОБА_1 в квітні 2014 року переїхав, та на даний час проживає у будинку АДРЕСА_1, протягом 2014-2015 років сплачував грошові кошти, зокрема Криворізьким міським електромережам, ДП «Кривбаспроект», КП ДОР «БТІ», ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно відмови в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення завдатку, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку, як способу виконання зобов'язання, може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку.

Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Згідно ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Позивачем а ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції, не було надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що між ним та відповідачем було укладено договір-купівлі продажу частини будинку у письмовій формі, який був нотаріально посвідченим.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, що підтверджують передачу, а відповідачкою отримання завдатку у розмірі 500 доларів США.

Доказів, які б підтверджували, що між сторонами була укладена (досягнута) домовленість, щодо укладення договору купівлі-продажу, позивачем не надано.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно необхідності відмови позивачу в задоволенні його позовних вимог про стягнення з відповідача витрат за введення у спадщину, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зауважував на тому, що він у квітні 2014 року переїхав та на даний час проживає у будинку АДРЕСА_1, що свідчить про те, що позивач користується вказаним житлом.

Позивачем надані суду квитанції (а.с.22,28,36,37), які свідчать про те, що ним здійснювались витрати, необхідні для обслуговування будинку.

При цьому, квитанції про понесені позивачем витрати на електрозабезпечення будинку та оформлення кадастрового номеру на землю, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано доказів того, що вказане електрозабезпечення оформлення та виготовлення кадастрового номеру на землюним було проведено зі згоди, або за дорученням відповідача.

Натомість, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1289,12 грн., які були сплачені ОСОБА_1 за послуги БТІ з інвентаризації об'єкта нерухомості та виготовлення технічного паспорту за замовленням ОСОБА_2, та підтверджуються квитанціями (а.с.36). А дії відповідача по дозволу позивачу мешкати в частині будинку АДРЕСА_1, що їй належить, свідчать про те, що вона схвалила дії позивача щодо виготовлення технічного паспорту.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат за введення у спадщину та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат в розмірі 1289,12 коп.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 67,20 грн. пропорційно до заявлених позовних вимог позивача.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 липня 2017 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат за введення у спадщину та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат за введення у спадщину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати в розмірі 1289 (одна тисяча двісті вісімдесят дев'ять) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції в розмірі 32 (тридцять дві) грн., та за розгляд справи судом апеляційної інстанції 35,20 грн., а всього стягнути 67 (шістдесят сім) 20 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: