Справа №639/2643/17
Провадження №2/639/183/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Іванової І.В., в порядку письмового провадження розглядаючи заяву про відвід судді Івановій І.В. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Харкова Іванової І.В. знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобовязання вчинити певні дії.

26.03.2018 року через канцелярію Жовтневого районного суду м. Харкова від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Івановій І.В. з посиланнями на п. 3, п. 5, ч.1 ст. 36 ЦПК України, з тих підстав, що суддя прямо чи побічно заінтересований у розгляді справи; є інші обставини, які викликають сумнів в компетентності та обєктивності судді, а саме, у звязку з тим, що суддя ІвановаІ.В. не дотрималася завдань цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду справи та самочинно змінила форму та зміст позовної вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України, яка передбачає порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Згідно з ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу судді Івановій І.В. з підстав, на які посилається позивач, тому вирішення питання про відвід судді Івановій І.В. підлягає розгляду у порядку ч.3 ст. 40 ЦПК України.

На думку суду, підстав для самовідводу також не вбачається.

Відповідно до вимог п.7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід. Оскільки зупинення провадження з цих підстав є правом суду, суд вирішуючи питання про зупинення провадження у справі в порядку ч.3 ст. 40 ЦПК України, приходить до висновку про відсутність такої необхідності .

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ч. 1, 4 ст. 36, ч. ч. 2, 3, 7 ст. 40, п. 7 ч. 1 ст. 252, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Івановій І.В., подану у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобовязання вчинити певні дії- передати до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Іванова