Справа № 314/5429/17
Провадження № 2/314/427/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 314/5429/17 за позовом ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

08.03.2015р. на автомобільному шосе Запоріжжя -Донець з вини водія ОСОБА_2 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_4 на праві власності.

На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Вільнянського районого суду Запорізької області від 31.03.2015 р. та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належав на праві власності СФГ «Скорпіон».

Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Висновку товарознавчої експертизи від 16.03.2015р. №11/03-ТЗ становить 69396,40грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілим особам. Власники пошкоджених автомобілей з метою отримання відшкодування звернулися до ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 21.05.2015р. №2596 в розмірі 50000,00грн.

Таким чином, позивач згідно Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з ОСОБА_2 відшкодування витрат в порядку регресу, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 50000 гривні 00 копійки та понесені судові витрати за оплату судового збору в розмірі 1 600 гривень 00 копійок.

Вказана позовна заява надійшла у провадження судді 27.12.2017.

Після отримання 29.01.2018 відповіді адресно-довідкового бюро про зареєстроване місце проживання відповідача ухвалою Вільнянського районного суду від від 30 січня 2018 року позовну заяву було залишено без руху через невідповідність її вимогам ст.175 ЦПК України.

05.02.2018 представником позивача на адресу суду направлено уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.02.2018 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 01.03.2018.

У звязку з тим, що на день розгляду справи у суду були відсутні відомості про належене повідомлення відповідача про дату розгляду справи, її розгляд було відкладено на 30.03.2018.

У судове засідання представник позивача, відповідач та третя особа не зявилися, надіслали до суду заяви по розгляд справи за їхньої відсутності. Також, відповідач вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

08.03.2015р. на автомобільному шосе Запоріжжя -Донець з вини водія ОСОБА_2 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_4 на праві власності.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 31.03.2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст.130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб (арк.с. 36-37).

Відповідно до ч.ч. 5 - 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Висновку товарознавчої експертизи від 16.03.2015р. №11/03-ТЗ становить 69396,40грн. (арк.с. 39-44).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Однак, відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобовязані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

За даними довідки № 1 від 12.05.2015 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, 11.03.2015 року була зареєстрована справа № 25986 за наслідками ДТП, яка мала місце 08.03.2015 року. Вказано особу, яка має право на відшкодування шкоди - водія автомобіля «TOYOTA», державний номер НОМЕР_3, СФГ «Скорпіон», страхова компанія ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», винуватця ОСОБА_2, автомобіль «ВАЗ», державний реєстраційний номер 21233АЕ, незастрахований (арк.с.46).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування

(регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму ,розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділі Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

З наведеного вбачається, що розмір страхового відшкодування за відшкодування шкоди майну обмежено ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до 50 000 грн.

На підставі заяви про відшкодування страхової виплати в порядку регресу від 28.04.2015 року (арк.с. 35) та наказу № 2596 від 20.05.2015 року (арк.с. 45) Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування на користь СФГ «Скорпіон» в розмірі 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2596 від 21.05.2015 року (арк.с. 47).

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу.

Листом № 3/1-05/14663 від 22.05.2015 року ОСОБА_2 було запропоновано в добровільному порядку компенсувати позивачу зазначені кошти (арк.с. 48). Однак, до цього часу витрати в добровільному порядку не відшкодовані.

У пункті 8 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року міститься застереження, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Отже, до ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України, відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1191 ЦК України, після сплати МТСБУ страхового відшкодування перейшло право вимоги до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тобто до винної особи ОСОБА_2 на відшкодування шкоди у порядку регресу у межах фактичних витрат.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, відповідач у своїй заяві до початку розгляду справи по суті позов визнав, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50% судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 800 грн., а 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України; ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 141, 142, 265, 354 ЦПК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України (п/рахунок 871 ВАТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, , місце знаходження: Русанівський бульвар, м. Київ, 02154) матеріальну суму шкоди 50 000 (пятдесят тисяч) грн.

Повернути позивачу ОСОБА_1 (транспортному) страховому бюро України (п/рахунок 871 ВАТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, , місце знаходження: Русанівський бульвар, м. Київ, 02154) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжного доручення №1260800 від 22.11.2017, що становить 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України (п/рахунок 871 ВАТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, , місце знаходження: Русанівський бульвар, м. Київ, 02154) судові витрати у сумі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

04.04.2018