АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3362/15-ц Номер провадження 22-ц/786/743/18Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР СТРІТ»

на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2018 року

за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР СТРІТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «СМ СІТІ» про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2018 заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено повністю.

Накладено арешт на: нежитлове приміщення загальною площею 128,4 кв.м., що знаходиться по вул. Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/37 у м. Кременчуці Полтавської області та належить ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, нежитлове приміщення загальною площею 150,1 кв. м., що знаходиться по вулиці Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/37 у м. Кременчуці Полтавської області та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СМ СІТІ» відповідно до договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 04.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, до вирішення по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», ТОВ «СМ СІТІ» про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Із вказаною ухвалою не погодився представник ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обгрунтування доводів скарги зазначає, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, не застосував положень ст. 154 ЦПК України про зустрічне забезпечення позову.

Вважають також, що застосований захід забезпечення позову порушує законні права та інтереси всіх власників спірного майна, оскільки судом накладено арешт на все нежитлове приміщення, а предметом спору є 1/2 частина нежитлового приміщення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.10.2015 року в провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПП «Технобудсервіс ТМ» про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння (Т.1, а.с.33).

Ухвалою суду від 24.01.2018 року замінено первісного відповідача - ПП «Технобудсервіс ТМ» -- належними відповідачами - ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ» та ТОВ «СМ СІТІ»; залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (Т.2, а.с.74-76).

13.02.2018 року позивач змінив предмет позову та в письмовій заяві прохав визнати за ним право власності на 1/2 частину нерухомого майна: 1) нежитлового приміщення загальною площею 128,4 кв. м., яке знаходиться по вулиці Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/37 у м. Кременчуці Полтавської області та належить ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ»; 2) нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв. м., яке знаходиться по вулиці Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/37 у м. Кременчуці Полтавської області та належить ТОВ «СМ СІТІ»; витребувати з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР СТРІТ» належне йому нерухоме майно: 1/2 частину нежитлового приміщення загальною площею 128,4 кв. м., яке знаходиться по вулиці Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/37 у м. Кременчуці Полтавської області; витребувати з незаконного володіння ТОВ «СМ СІТІ» належне йому нерухоме майно: 1/2 частину нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв. м., яке знаходиться по вулиці Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/3 7 у м.Кременчуці Полтавської області; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію трава власності на 1/2 частину нежитлового приміщення загальною площею 128,4 кв. м., яке знаходиться по вулиці Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/37 у м. Кременчуці Полтавської області за ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ»; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв.м., яке знаходиться по вулиці Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/37 у м. Кременчуці Полтавської області за ТОВ «СМ СІТІ».

07.02.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій прохав суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні нежитлові приміщення загальною площею 128,4 кв.м. та загальною площею 150,1 кв. м., що знаходяться по вулиці Соборній (колишня вулиця Леніна), буд. 26/37 у м. Кременчуці Полтавської області та заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема, але не виключно: Управлінню державної реєстрації Виконкому Кременчуцької міської ради, Реєстраційній службі ГТУЮ у Полтавській області, органам нотаріату вчиняти дії щодо реєстрації прав власності, інших речових прав та обтяжень щодо нежитлового приміщення загальною площею 128,4 кв.м., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю«ЦЕНТР СТРІТ» та нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв. м., що належить Товариству з обмеженою відповідальніст «СМ СІТІ» .

У подальшому, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу, якою задоволено вказану заяву про забезпечення позову у визначений спосіб.

Забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, суд першої інстанції виходив з існування реального спору між сторонами та наявності обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Такий висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з п.п.3,4,7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити можливим виконання рішення суду.

Встановлено, що, відповідно до договору купівлі продажу від 24.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 придбав нежитлове приміщення ігрових автоматів, розташоване за адресою: Полтавська область м. Кременчук вул. Соборна б.26/37, що в цілому складається із: приміщення ігрових автоматів літ.А, Ап площею 280,8 кв.м.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.07.2012 року право власності на вказане приміщення ігрових автоматів було визнано за ОСОБА_3, та на підставі даного рішення 31.07.2012 року за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.07.2013 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.07.2012 року скасовано, справу передано на новий судовий розгляд та рішенням апеляційного суду Полтавської області від 27.05.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на вказане нежитлове приміщення відмовлено.

Відповідно договору купівлі продажу від 11.01.2013 року ОСОБА_3 продав, а ПП «Технобудсервіс ТМ» купило вказане приміщення ігрових автоматів площею 280,8 кв.м., розташоване за адресою: Полтавська область м. Кременчук вул. Соборна б.26/37.

Згідно листа Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції від 17.12.2015 року право власності ОСОБА_3 на спірне нежитлове приміщення було припинено 11.01.2013 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно розділ, відкритий на нежитлове приміщення ігрових автоматів, яке знаходиться по вулиці Соборній (Леніна), буд. 26/37 у м.Кременчуці, закритий в результаті поділу.

Згідно Свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 16.04.2015 року ТОВ «ВЦЕНТРЕ» належить на праві власності приміщення підвалу загальною площею 139,9 кв. м., нежитлове приміщення загальною площею 76,6 кв.м., нежитлове приміщення загальною площею 60,8 кв.м., які розташовані за адресою: Полтавська область, м. Кременчук вул. Соборна (Леніна), б.26/37.

Також, з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.01.2018 року вбачається, що, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим №2376, власником нежитлового приміщення загальною площею 128,4 кв. м., яке знаходиться по вулиці Соборній, буд. 26/37 у м. Кременчуці, є ТОВ «ЦЕНТР СТРІТ», а власником нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 2374, є ТОВ «СМ СІТІ».

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що в даному випадку між сторонами тривалий час існують спірні правовідносини, які виникли з приводу нежитлового приміщення, яке протягом строку розгляду даної цивільної справи неодноразово відчужувалося та змінювалися його власники.

У відповідності до п.3 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України в редакції 03.10.2017 року) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Враховуючи реальність спору та наявність обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вірно вирішив питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, яке є предметом спору, дотримавшись при цьому принципу співмірності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять посилань на обставини, з якими процесуальне законодавство пов'язує скасування ухвали місцевого суду.

Так, частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на те, що нежитлове приміщення, на яке позивач просив накласти арешт, є єдиним цілісним нерухомим майном, твердження апелянта про те, що суд, наклавши арешт на ціле приміщення, вийшов за межі предмета спору, колегія суддів вважає неспроможними.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не було застосоване зустрічне забезпечення, колегія суддів вважає необгрунтованими та безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

З правового аналізу даної норми вбачається, що вимога щодо зустрічного забезпечення не є обов'язком суду, а є його правом, яке може застосовуватися у разі наявності збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Судом не встановлено, а апелянтом не надано доказів, що свідчать про наявність збитків, які могли бути спричинені забезпеченням позову.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при вирішенні питання про забезпечення позову, відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР СТРІТ», залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1