Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №333/846/17

Провадження №22-ц/778/492/18

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Евальд Д.Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - комунальна установа «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради,

представник відповідача - ОСОБА_3

третя особа - комунальна установа «Територіальне медичне об'єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради,

представник третьої особи - ОСОБА_4

представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою комунальної установи «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Герасименка С.Г. від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунальної установи «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування», треті особи - комунальна установа «Територіальне медичне об'єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради, ОСОБА_5, про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпромед» (далі - ПрАТ «СК «Дніпромед») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із уточненими позовними вимогами до комунальної установи «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради (далі - КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги»), ПрАТ «СК «Дніпромед», треті особи - ОСОБА_5, комунальна установа «Територіальне медичне об'єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради (далі - КУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»), про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначала, що 18.04.2015 року водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем швидкої медичної допомоги та здійснюючи рух по трамвайній колії проїжджої частини пр. Леніна, маючи об'єктивну спроможність виявити нерегульований пішохідний перехід, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зменшив швидкість свого руху, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 - доньку позивача. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, що спричинили її смерть.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2016 року ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09.02.2017 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2016 року в частині призначеного покарання змінено та в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди скасовано, матеріали провадження в цій частині направлено до суду першої інстанції на судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 розмір спричиненої моральної шкоди обґрунтувала тим, що вона зазнала душевних страждань у зв'язку із загибеллю близької особи - доньки. Без батьківського піклування залишилася малолітня онука, у якої після втрати матері, згідно висновку психолога виникли труднощі емоціональної адаптації до нових сімейних обставин та відбулися порушення мови. Через смерть доньки чоловік потерпілої повинен був оформити опіку над онукою, а вона постійно забезпечує її життя та розвиток, внаслідок чого змінився її звичайний уклад життя, емоційний стан.

У зв'язку з викладеним позивач просила суд стягнути на її користь з ПрАТ «СК «Дніпромед» моральну шкоду у розмірі 14 616 грн. та з КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» моральну шкоду у розмірі 985 384 грн..

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2017 року замінено відповідача ПрАТ «СК «Дніпромед» його правонаступником приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дім Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Дім Страхування»).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 200 000 грн..

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем спричинення моральної шкоди смертю доньки, засад розумності, виваженості та справедливості.

19 жовтня 2017 року КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» подала апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя на вказане рішення суду, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду змінити та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у позивача, крім загиблої доньки, є ще одна донька ОСОБА_9, сестра загиблої, на яку розповсюджуються також положення ст. 202 СК України. Крім того позивачем не надано доказів своєї непрацездатності та проходження стаціонарних лікувань. Також, в скарзі зазначено, що показання свідка про зміни в поведінці доньки померлої спростовуються тим, що остання перебувала під наглядом невропатолога з раннього віку. Позивачем не надано доказів щодо виконання нею рекомендацій фахівців закладів охорони здоров'я.

Судом першої інстанції не враховано, що водій ОСОБА_5 в момент дорожньо-транспортної пригоди перевозив на машині швидкої допомоги хворого у лікарню, ухвалою апеляційного суду вирок щодо нього було пом'якшено.

Сума моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. надмірно велика і створить перешкоди у здійсненні статутної діяльності відповідача, спричинить відсутність або значне зменшення фінансування кількості виїздів для надання екстреної медичної допомоги населенню м. Запоріжжя.

26 жовтня 2017 року справа разом із апеляційною скаргою КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» надійшла до Апеляційного суду Запорізької області.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 жовтня 2017 року справу повернуто до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для її належного оформлення з наданням строку до 27 листопада 2017 року для усунення недоліку, оскільки в матеріалах справи відсутній процесуальний документ стосовно вирішення заяви представника позивача ОСОБА_2 про відмову від позовних вимог щодо ПрАТ «СК «Дім Страхування» у відповідності до положень ст. 174 ЦПК України.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2017 року прийнято відмову ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 від позовних вимог до ПрАТ «СК «Дім Страхування»; провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Дім Страхування» про стягнення моральної шкоди у розмірі 14 616 грн. - закрито.

16 листопада 2017 року належним чином оформлена справа надійшла до Апеляційного суду Запорізької області.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2017 року апеляційну скаргу КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» залишено без руху та надано строк п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору в сумі 704 грн. за подання цієї скарги.

04 грудня 2017 року від КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» надійшов оригінал платіжного доручення про оплату судового збору у визначеному судом розмірі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року справу з апеляційною скаргою КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» призначено до розгляду на 13 лютого 2018 року.

22 січня 2018 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надала суду відзив на апеляційну скаргу, який мотивовано тим, що моральна шкода, заподіяна позивачу, не пов'язана із скрутним матеріальним становищем, а є наслідком спричинення смерті близької людини протиправними діями іншої особи. В судових засіданнях позивач не посилалася на скрутне матеріальне становище як на підставу своїх вимог.

Посилання заявника на відсутність доказів проходження раніше стаціонарних лікувань позивачем жодним чином не свідчить про незавдання моральної шкоди ОСОБА_1 насильницькою смертю її доньки.

Вказує, що посилання заявника на фінансування за рахунок державного бюджету не може слугувати підставою для зменшення суми стягнутих коштів.

Вважає, що судом враховано факти, які вказані у запереченнях на позовну заяву, і саме тому позовну заяву задоволено частково, стягнувши більш ніж в чотири рази меншу суму відшкодування за заявлену у позовній заяві.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.04.2015 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем швидкої медичної допомоги «Пежо Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1, та здійснюючи рух по трамвайній колії проїжджої частини пр. Леніна, рухаючись з боку вул. Анголенко в напрямку вул. Комсомольської в м. Запоріжжі, маючи об'єктивну спроможність виявити нерегульований пішохідний перехід, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зменшив швидкість свого руху, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8, яка внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1439 від 19.05.2015 року (т.1 а.с.14-20).

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2016 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_5, ПрАТ «СК «Дніпроінмед», КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги», КУ «Територіальне медичне об'єднання «Обласний центр екстреної (швидкої) медичної допомоги» моральної шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 14 616 грн. .

Стягнуто з КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 185 384 грн..

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди (т.1 а.с.66-71).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09 лютого 2017 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2016 року відносно ОСОБА_5, засудженого за ч.2 ст. 286 КК України змінено в частині призначеного покарання шляхом його пом'якшення.

В частині розв'язання цивільного позову ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди вирок скасовано, матеріали провадження в цій частині направлено до суду першої інстанції на судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті оскаржуваний вирок залишено без змін (т.1 а.с.71-75).

Встановлено вироком суду та не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_5 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги».

Автомобілем «Пежо Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 керував під час дорожньо-транспортної пригоди на підставі договору позички автотранспортних засобів від 07.05.2014 року № 32/14, укладеного між КУ «Територіальне медичне об'єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастрофи» та КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» та на підставі наказу №38-01/01-06 від 31.03.2015 року КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» «Про закріплення водіїв ШМД за автомобілями на 2 кв. 2015 року».

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Факт завдання моральної шкоди позивачу смертю доньки внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки судом першої інстанції встановлено із правильним застосуванням ст. 23, ч. 2 ст. 1168, 1172 ЦК України.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що заявник не погоджується із сумою стягнутих коштів на відшкодування моральної шкоди.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд першої інстанції при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди виходив саме з цих критеріїв, та врахував той факт, що позивач втратила рідну їй людину, понесла значні моральні страждання, які носять триваючий характер; зазнала істотних змін в особистому житті, виховує онуку, яка після загибелі матері залишилася сиротою та також зазнала душевних страждань.

Суд зазначив, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, а отже взагалі не може бути відновлено або замінено іншими благами, а тому втрата близької людини є тяжкою моральною травмою, після якої людина потребує тривалого часу для відновлення нормального ритму життя та адаптації у суспільстві.

Покладаючи на відповідача обов`язок по відшкодуванню завданої позивачу моральної шкоди, суд взяв до уваги зазначені положення закону, вимоги розумності та справедливості та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову про стягнення моральної шкоди у розмірі 200 000 грн..

Посилання апеляційної скарги на те, що стягнення моральної шкоди у розмірі, який визначений судом, вплине на ефективну діяльність медичної установи, оскільки вони фінансуються за рахунок державного бюджету, не може бути підставою для зменшення суми стягнутих коштів.

Твердження апеляційної скарги про те, що судом при визначенні розміру моральної шкоди не взято до уваги ступінь вини водія ОСОБА_5, так як вироком суду йому було призначено менш суворе покарання, аніж призначено судом першої інстанції, є неприйнятними. Обставини, що визначені судом як такі що пом'якшують покарання ОСОБА_5, впливають на вид та міру покарання, а не на розмір моральної шкоди, який визначається відповідно до вимог ст.. 23 ЦК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При вирішенні даної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Підстави для скасування або зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 383 ЦПК України, Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунальної установи «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради - залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.04.2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова