справа № 492/1882/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2018 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання - Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають одну неповнолітню дитину, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. Позивачка вказує на те, що їй одній важко утримувати дитину, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 12 березня 2018 року відкрито провадження у справі, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 26 березня 2018 року, про що повідомлені сторони, однак, 26 березня 2018 року, у звязку з неявкою відповідача, справу було відкладено на 06 квітня 2018 року.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, але представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали частково, відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини його доходу, посилаючись на те, що він є інвалідом третьої групи довічно і соціальна допомога в сумі не більше 1452,00 грн. є його єдиним доходом. Має ще одну неповнолітню дитину.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батьків утримувати малолітніх дітей, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком зазначений ОСОБА_2, відповідач по справі (а.с. 3, 16-17). Як вбачається з довідки № 2038 від 19.12.2017р., виданої виконкомом Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, дитина проживає разом з матірю, позивачкою по справі, та знаходиться на її утриманні (а.с. 4).

Також, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 12 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській областізареєстровано шлюб між ОСОБА_2, відповідачем по справі, та ОСОБА_4, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 167 (а.с. 19). Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьком зазначений ОСОБА_2, відповідач по справі (а.с. 20). Як вбачається з довідки № 874 від 27.03.2018р., виданої виконкомом Виноградіської сільської ради Арцизького району Одеської області до складу сімї ОСОБА_2, відповідача по справі, входять дружина, син, донька (а.с. 22). Відповідно до довідок № 875 від 27.03.2018р., № 876 від 27.03.2018р., виданих виконкомом Виноградіської сільської ради Арцизького району Одеської області за ОСОБА_2, відповідачем по справі, не рахуються земельні ділянки, а також згідно трудової книжки не працює (а.с. 23, 24). Згідно довідок № 16/14/03 від 27.03.2018р., № 17/14/03 від 27.03.2018р., виданих Арцизьким районним центром зайнятості ОСОБА_2, відповідач по справі, ОСОБА_6, дружина відповідача, не перебувають на обліку та не отримуюь допомогу по безробіттю (а.с. 25, 26). З довідки № 185 від 27.03.2018р., виданої Управлінням соціального захисту населення Арцизької районної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_2, відповідач по справі, перебуває на обліку як інвалід 3 групи та отримує пенсію (а.с. 18).

Домовленості (договору) щодо розміру сплати аліментів на утримання дитини, як вбачається із матеріалів справи між сторонами не досягнуто, тому у позивачки є підстави для звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.

Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до розяснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про його народження та не заперечувалося відповідачем.

Виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що хоча відповідач, будучи батьком неповнолітньої ОСОБА_3,проживаючи окремо, зобовязаний утримувати свою дитину, яка не досягла повноліття та проживає разом з матірю, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Із урахуванням фактичних обставин справи та вимог вказаних вище норм матеріального законодавства, приймаючи до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дитини, обовязок батька дитини утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, а саме, що відповідач є інвалідом 3 групи, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, та його незгоду на виплату аліментів на утримання дитини в зазначеному позивачкою розмірі, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви.

На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у звязку з задоволенням позовних вимог позивачки про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182,184, 191 СК України, ст. ст. ст. ст. 2, 7, 48, 76-78, 81, 128, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 280-281, 284, 289, 430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якого зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_2): аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 26 грудня 2017 року, і до досягнення повноліття ОСОБА_3, тобто до 27 вересня 2027 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якого зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Відповідно до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відповідно до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_7