АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2886/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року,-

встановила:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року назване подання задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань покладених на нього рішенням Обухівського районного суду Київської області у цивільній справі №372/2183/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» заборгованості за договором факторингу № FV/U/05-0006 від 25.06.2014 року у розмірі 5 116 454 грн. 47 коп., а також судових витрат у розмірі 3654 грн., а всього 5 120 108 грн. 47 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника виконавчої служби, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Висновки суду відповідають обставина справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській областіперебуває виконавче провадження № 52037073 з примусового виконання виконавчого листа №372/2183/15-ц, виданого 02 серпня 2016 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» заборгованості у розмірі 5 120 108 грн. 47 коп.

Обґрунтовуючи подання, представник державної виконавчої служби зазначив, що боржник ухиляється від виконання судового рішення. У строк, наданий на самостійне виконання, боржником рішення суду не виконано. Після відкриття виконавчого провадження, боржник вчинив дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду, а саме здійснив відчуження нерухомого майна, належного йому на праві власності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом,- до виконання зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2016 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 372/2183/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» заборгованості за договором факторингу № FV/U/05-0006 від 25.06.2014 року у розмірі 5 116 454 грн. 47 коп., а також судових витрат у розмірі 3654 грн., а всього 5 120 108 грн. 47 коп.

29 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52037073.

Вказана постанова отримана боржником.

Листами №953 від 16 лютого 2017 року та №2442 від 07квітня 2017 року боржнику направлялись виклики з вимогою з'явитися до відділу для дачі пояснень про причининевиконання рішення суду.

Згідно єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 є власником ТОВ «ПРЕТ-А-ПАТІ», та керівником ТОВ «Київське міське бюро технічної інвентаризації», .

18 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що після винесення судового рішення, відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника, останнім було відчужено, належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1

05 травня 2017 року ОСОБА_3 подарував квартиру своїй дружині ОСОБА_5

Вищенаведені обставини дають підстави вважати, що боржник вчиняє дії, які свідчать про його ухилення від виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України.

Доводи апеляційної скарги про те, що про виконавче провадження боржник дізнався у серпні-вересні 2017 року, колегія суддів не приймає, оскільки матеріали справи містять скаргу ОСОБА_3, подану ним 10 жовтня 2016 року про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 52037073, в якій боржник зазначає, що оскаржувану постанову він отримав 01 жовтня 2016 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 03 жовтня 2017 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 04 квітня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук