АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2622/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зима Наталія Федорівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер» (надалі - ТОВ «Південний фінансовий партнер») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року відкрито провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду з підстав недотримання правил підсудності, остільки предметом розгляду є саме правовідносини, які виникли у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, а тому в даному випадку мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Про день і час учасники судового розгляду справи повідомлені належно, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників судового розгляду справи.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Такі висновки районного суду узгоджуються з вимогами процесуального права.

Згідно статті 107 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до частини другої статті 109 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

За правилами частини дванадцятої статті 110 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

З матеріалів справи убачається, що позивачка звернулася до місцевого суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за місцезнаходженням стягувача, відповідача у справі - ТОВ «Південний фінансовий партнер» м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77, що згідно адміністративно - територіального поділу м. Києва відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, застосувавши правила загальної територіальної підсудності, правомірно дійшов висновку про наявність правових підстав до відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 42 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№ 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст. 114 ЦПК). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, відповідно керівних роз'яснень, які містяться у п. 42 згаданої постанови Пленуму, лише у випадку пред'явлення вимог щодо нотаріально посвідченого договору про відчуження нерухомості позов подається з дотриманням правил про виключну підсудність, в той час як ОСОБА_2 оскаржуються дії нотаріуса шляхом звернення у суд із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, твердження апеляційної скарги про те, що предметом заявлених вимог є нерухоме майно, а тому позов мав бути поданий на підставі ст.114 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) за місцезнаходженням нерухомого майна, суд визнає безпідставними, необґрунтованими.

За виконавчим написом стягнення хоча і стосуються нерухомого майна, проте у суді виник спір не з - приводу нерухомого майна, а заявлено вимоги про оскарження дій нотаріуса, пов'язаних з вчиненням ним нотаріальної дії, у зв'язку з чим правила виключної підсудності до спору вказаної категорії не застосовуються.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвала районного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 березня 2018 року.

Суддя - доповідач:

Судді: