№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3774/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

2 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва, який діє відповідно пункту 8 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року), частини 4 ст. 147 та пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у складі судді-доповідача Шкоріної О.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_5, третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ПрокопенкоЛеся Володимирівна, ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року задоволені позовні вимоги ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним.

Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 22 липня 2014 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_5,посвідчений 22 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 1411.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до Розділу ХІІІ ч.1 п.11 Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Не погоджуючись з рішенням, 26 березня 2018 року ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, яка подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України,в редакції, що діяла на день ухвалення судового рішення.

Одночасно, з апеляційною скаргою подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення суду від 12 жовтня 2016 року третя особа ОСОБА_4 отримала 23 листопада 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том №1 а.с.181).

Таким чином, з врахуванням положень ч.3 ст. 70 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), останній день подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції є 5 грудня 2016 року.

Однак зі скаргою представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 звернувся лише 26 березня 2018 року, пропустивши строк на апеляційне оскарження рішення.

У заяві, долученій до апеляційної скарги, скаржник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин, а саме у зв'язку з необізнаністю ОСОБА_4 про розгляд справи судом.

Зазначив, що ОСОБА_4 дізналася про рішення Печерського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2016 року, лише після того, як виявила бажання відчужити належне їй на праві власності майно та звернулася до приватного нотаріуса, який повідомив про накладення арешту на майно в рамках зазначеної цивільної справи за позовом ПАТ «Енергобанк», що унеможливило оформлення Договору купівлі-продажу нерухомого майна.

В заяві послався на те, що судові повістки про виклик до суду, адресовані ОСОБА_4, нею отримані не були. Невручення процесуальних документів у справі особисто ОСОБА_4 та/або її родичам підтверджуються матеріалами справи / а.с.99, 144, 165, 166 /.

Крім цього зазначив, що матеріали справи містять відмітку про отримання ОСОБА_4 копії судового рішення від 12 жовтня 2016 року, але виконаний на повідомленні про вручення підпис не належить ОСОБА_4 Підпис виконаний невідомою особою.

Таким чином вважає, що виключається легітимність отримання ОСОБА_4 рішення у даній справі, а також відсутні належні та допустимі докази щодо отримання останньою копії рішення Печерського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2016 року.

Разом з тим, суд вважає, що зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки спростовуються матеріали справи.

Як убачається з матеріалів справи, третя особа ОСОБА_4 не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення /том.№1 а.с. 169-170/.

Копія рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року була направлена судом першої інстанції 15 листопада 2016 року (том №1, а.с.179) та одержана ОСОБА_4 за адресою відправлення: АДРЕСА_1, - 23 листопада 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (том №1 а.с.181).

Саме по собі посилання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на те, що підпис виконаний на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, не належить ОСОБА_4, не можуть бути прийняті судом, оскільки є недоведеними та спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

31 серпня 2016 року представник ПАТ «Енергобанк» звернувся до суду з повідомленням, в якому зазначив іншу адресу місця перебування ОСОБА_4, а саме: АДРЕСА_1 /том №1 а.с. 160/.

Саме за цією адресою ОСОБА_4 судом першої інстанції була направлена копія рішення /а.с. 179/, та за цією адресою отримана ОСОБА_4

Жодних заперечень з приводу невірності адреси місця проживання ОСОБА_4 доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження не містять.

Крім цього, у договорі про надання правової допомоги, укладеного 12 березня 2018 року між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_3, зазначено адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1.

Зазначені обставини не дають підстав для сумнівів про те, що ОСОБА_4 отримала копію судового рішення за адресою: АДРЕСА_1.

На інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження представник ОСОБА_4 не посилається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними, а інформація про те, що ОСОБА_4 стало відомо про існування оскаржуваного рішення лише у 2018 році, після звернення до нотаріуса, належними доказами не підтверджена.

Згідно до ст. 357 ЦПК України (в редакції закону, що діє після 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою, в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2016 року необхідно залишити без руху, а заявнику надати строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали - для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, з зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2016 року - залишити без руху, надати скаржнику строк 10 днів з дня отримання копії даної ухвали для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, з зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Роз'яснити скаржнику, що у випадку невиконання вимог ч.3 ст. 357 ЦПК України протягом 10 днів або вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження може бути відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна