Справа № 473/136/18
РІШЕННЯ

іменем України

"02" квітня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Ротар М.М.

при секретарі Фінько О.П.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення іпотеки

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ПАТ Укрсоцбанк, в якому просив припинити іпотеку будинку №19-а по вул. Піщаній у місті Вознесенську та земельної ділянки площею 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку, розташованих за адресою вул. Піщана буд. 19-а місто Вознесенськ, наданих у забезпечення кредитного зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором № 647/11-К11 від 11 січня 2008 року, укладеним між ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_3, в частині кредитного зобов'язання належного до виконання ОСОБА_4, визначивши, що станом на 11 жовтня 2017 року загальний розмірі зобов'язання ОСОБА_3 забезпеченого іпотекою, становить 8162,27 дол. США, з якої: строкова заборгованість по тілу кредиту 3200 дол. США; прострочена заборгованість по тілу кредиту 3238,90 дол. США; строкова заборгованість по процентах 80,49 дол. США; прострочена заборгованість по процентах становить 1642,89 дол. США.

Свої вимоги мотивував тим, що 11 січня 2008 року між ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_3 був укладений договір № 647/11-К11 про надання кредиту у сумі 18000 дол. США на строк до 10 сіня 2023 року зі сплатою 13,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1 та ПАТ Укрсоцбанк був укладений договір іпотеки, згідно якого в іпотеку було передано будинок №19-а по вул. Піщаній в м. Вознесенську та земельну ділянку площею 1000 кв.м., що надана для його обслуговування, які належали позивачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності та Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.03.2013 року крім іншого було розподілено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках (по 1/2 частці за кожним) зобов'язання за кредитним договором № 647/11-К11 від 11 січня 2008 року, укладеним між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку та ОСОБА_3.

За таких умов ОСОБА_4 набула прав та обов'язків боржника у кредитному зобов'язані замінивши у відповідній частині зобов'язання іншого боржника ОСОБА_3. Посилаючись на ст.17 Закону України Про іпотеку п.6.3 договору іпотеки від 11.01.2008 року, ч.3 ст.6, ст.523, ст.574,575 ЦК України позивач просив припинити іпотеку в частині кредитного зобов'язання належного до виконання ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та справа була призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року ухвалою суду підготовче провадження було закрито та справа була призначена до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлений позов та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство Укрсоцбанк в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заперечення на позовну заяву про припинення дії іпотечного договору. В своїх запереченнях відповідач зазначає, що діючим законодавством передбачений перелік підстав для припинення іпотеки. Рішення Вознесенського міськрайонного суду від 26.03.2013 року, яким було розподілено між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках зобов'язання за кредитним договором №647/11-К11 від 11.01.2008р. стосується лише сімейних відносин між позичальником та його дружиною і жодним чином не звільняють іпотекодавця від взятих на нього зобов'язань по кредитному договору. Враховуючи те, що зобов'язання за кредитним договором станом на 01.02.2018 року не виконано, то відсутні підстави для припинення іпотеки.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили, заяв, клопотань на адресу суд не надійшло.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11 січня 2008 року між ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_3 був укладений договір № 647/11-К11 про надання кредиту у сумі 18000 дол. США на строк до 10 сіня 2023 року зі сплатою 13,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1 та ПАТ Укрсоцбанк 11 січня 2008 року був укладений договір іпотеки, згідно якого в іпотеку було передано будинок №19-а по вул. Піщаній в м. Вознесенську, що належав позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 1000 кв.м., що надана для його обслуговування.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.03.2013 року по цивільній справі №1407/2-54/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 акціонерне товариство Укрсоцбанк про поділ спільного майна подружжя, крім іншого було розподілено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках (по 1/2 частці за кожним) зобов'язання за кредитним договором № 647/11-К11 від 11 січня 2008 року, укладеним між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку та ОСОБА_3.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобовязання і за загальним правилом є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина пята статті 3 цього Закону).

Відповідно до ст.11 закону України Про іпотеку іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Зміст статті 17 Закону дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом.

Так, згідно з абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

За загальним правилом зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Правила припинення зобовязання сформульовані в главі 50 «Припинення зобовязання» розділу І книги пятої «Зобовязальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).

Натомість такої підстави для припинення іпотеки, як розподіл кредитного зобов'язання за договором кредиту між подружжям в порядку поділу спільного майна набутого подружжям ОСОБА_3 в період шлюбу, закон не передбачає.

Також в судовому засіданні було встановлено, що станом на 01.02.2018 року заборгованість за кредитним договором № 647/11-К11 від 11 січня 2008 року, становить 19495,74 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту становить 542 829,50 грн., що свідчить про невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Враховуючи те, що борг за кредитним договором №647/11-К11 від 11.08.2008 р. Ні позичальник, ні майновий поручитель не погасили перед ПАТ Укрсоцбанк, що свідчить про не проведення виконання основного зобов'язання належним чином (ст.599 ЦК), то суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених главою 50 ЦК України, ст.17 Закону України Про іпотеку, п.6.3 договору іпотеки для визнання припиненим іпотечного договору, який має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсним до його припинення.

Вказане узгоджується з висновками, викладених в Постановах Верховного суду України від 09 вересня 2015 року у справі № 6-939 цс15, від 22 лютого 2017 р. У справі № 369/8354/15-ц

З огляду на наведене, в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 3,4,10,13,13,76-82,223,259,263,268,272, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення іпотеки - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2018 року

Суддя: М.М. Ротар