Справа № 453/1072/17
№ провадження 2/453/106/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області цивільну праву за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк», в особі належним чином уповноваженого представника за дорученням ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача у свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 144681 грн. 65 коп. та сплачений судовий збір. В поданому позові посилається на те, що згідно договору № б/н від 16.01.2014 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач ОСОБА_1 не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Взяті на себе зобов'язання згідно договору № б/н від 16.01.2014 року не виконує, що призвело до заборгованості, яка станом на 14.09.2017 рік складає 144681 грн. 65 коп.

Належним чином уповноважений представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, однак до поданого позову, надала суду клопотання в якому зазначила, що просить дану справу розглядати без участі представника. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засідані позов не визнала, вказала, що дійсно отримала кредит у ПАТ КБ «Приват Банк», однак заперечує щодо його задоволення, оскільки вважає, що банком нараховно високі проценти за користування кредитом та штрафи, просила відмовити у позові.

Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.01.2014 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг (далі-Умов) позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Пункт 2.1.1.7.6. Умов передбачає, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов?язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов?язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У своїй письмовій заяві від 16.01.2014 року ОСОБА_1 погодилась, чим підтвердила своїм підписом, що ознайомлена і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Також, ОСОБА_1 визнала згоду з тим, що підписана нею заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язань (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки відповідач свої зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконує, за нею утворилась заборгованість по кредитному договору, яка станом на 14.09.2017 рік становить 144681 грн. 65 коп., яка складається з наступного: 10378 грн. 06 коп. - заборгованість за кредитом; 123733 грн. 43 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3195 грн. 37 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 6865 грн. 79 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню у розмірі 3195 грн. 37 коп., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов»язку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов»язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Умов, є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором,- свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору.

Загальний розмір зобов»язання, що виник у відповідача у зв"язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними за період від 16.01.2014 року до 14.09.2017 рік, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, складає 141486 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за кредитом 10387 грн. 06 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 123733 грн. 43 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (фіксована складова) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 6865 грн. 79 коп.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, який, у даному випадку, складає 2170 грн. 22 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.01.2014 року у розмірі 141486 (сто сорок одна тисяча чотириста вісімдесят шість) грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 2170 (дві тисячі сто сімдесят) грн. 22 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_3

Повний текст рішення складено 03.04.2018 року