У Х В А Л А

03 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 643/10290/17

провадження № 61-14804 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2018 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2018 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справи, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Враховуючи те, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 рокуне переглядалось судом апеляційної інстанції, підстави для відкриття касаційного провадження на рішення суду першої інстанції відсутні.

Водночас ОСОБА_1 та ОСОБА_2просять скасувати ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2018 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом Харківської області постановлено ухвалу 19 січня 2018 року, тому останній день строку на касаційне оскарження ( з урахуванням вихідних днів ) припадав на 19 лютого 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявники не порушують питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, не зазначають поважних причин, що перешкоджали їм подати касаційну скаргу до 19 лютого 2018 року та не надають докази, що підтверджують ці обставини.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, заявникам необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку, у якій зазначити дату отримання ухвали апеляційного суду, вказати поважні причини для поновлення строку та надати належні та допустимі докази на підтвердження наведених ними підстав пропуску строку, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявниками не виконано вимоги пунктів 2, 5, 8 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: не зазначено дату отримання копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду; не вказано у чому полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права;не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб-громадян України.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року ( справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Однак вказівка заявників у касаційній скарзі на Верховний Суд України є формальним недоліком і не є підставою для залишення касаційної скарги без руху, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка містить гарантії справедливого судочинства, зокрема, доступу до суду.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалуАпеляційного суду Харківської області від 19 січня 2018 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 03 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник