Справа № 507/1200/17
Провадження № 2/507/20/2018
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Гнатюка В.О.,

за участю секретаря судового засідання Гончар В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2, третьої особи , яка заявляє

самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3,

представника третьої особи , яка заявляє самостійні

вимоги на предмет спору, адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Любашівка справу за

позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та за позовом третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу , встановлення факту батьківства , визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

21.08.2017 р. ОСОБА_5 звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи вимоги тим , що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. помер його онук ОСОБА_7 , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 4,4 га , розташованої на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області .

Він є спадкоємцем другої черги за законом . Крім нього спадкоємцем другої черги за законом є рідна сестра спадкодавця ОСОБА_2.

Любашівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №241/2016.

Однак нотаріус відмовив йому у оформленні права на спадщину у зв»язку з відсутністю оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку.

Посилаючись на викладене , просив суд визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки розміром 4,4 га , розташованої на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області , що належала його онуку ОСОБА_7

06.11.2017 р. третя особа , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 звернулась до Любашівського районного суду Одеської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_21 ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу , встановлення факту батьківства , визнання права власності на спадкове майно , з урахуванням уточнених вимог обґрунтовуючи свої вимоги тим , що вона з 10 червня 2001 р. до 23.11.2001 р. проживала однією сім»єю з ОСОБА_7 , вели спільне господарство .Мали намір одружитись , відбувся обряд сватання. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народився син ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження якого батько записаний зі слів матері відповідно до ст.. 55 Кодексу про шлюб та сім»ю України. Після народження сина ОСОБА_7 визнавав ОСОБА_6 своїм сином.

У серпні 2017 р. їй стало відомо , що у Любашівському районному суді Одеської області розглядається позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, предметом якого є земельна ділянка , яка належала ОСОБА_7 .

Посилаючись на те , що ОСОБА_6 є рідним сином спадкодавця ОСОБА_7 , просила суд встановити факт спільного проживання її та спадкодавця однією сім»єю без реєстрації шлюбу у період з 10 червня 2001 р. до 23.11.2001 р , встановити факт батьківства ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р., відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку розміром 4,4 га , розташовану на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області , що належала його батьку ОСОБА_7.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав . Позов третьої особи , яка заявляє про самостійні вимоги на предмет спору, не визнав та посилаючись на те , що третя особа не довела факт батьківства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 , оскільки беззаперечним доказом батьківства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 є генетична молекулярна експертиза ДНК. , а допитані свідки є заінтересованими особами , просив суд позов задовольнити , а у позові третьої особи , яка заявила самостійні вимоги на предмет спору , відмовити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_5 не визнала , позов третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, визнала та пояснила, що померлий спадкодавець ОСОБА_7 був її рідним братом. Вона як і позивач ОСОБА_5К є спадкоємцями другої черги за законом. Однак у її брата у 2002 р. народився син ОСОБА_6. Оскільки його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі , то дані про батька у свідоцтві про народження дитини були записані зі слів матері. Про те , що ОСОБА_6 син спадкодавця ОСОБА_10 було відомо всім родичам та односельцям , оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до народження дитини проживали однією сім»єю в будинку , який належав діду ОСОБА_3, після того як за участю родичів відбулось сватання. ОСОБА_7 за життя визнавав ОСОБА_6 своїм сином.

Третя особа , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 в судовому засіданні свій позов підтримала і пояснила , що вона у 2001 р. переїхала на постійне проживання до своєї матері в с. Кричуново Любашівського району Одеської області. У червні 2001 р. вона познайомилась з ОСОБА_7 , з яким стала зустрічатись. У серпні 2001 р. відбулось сватання за участю родичів як з її боку так і з боку ОСОБА_7 Після сватання ОСОБА_7 став проживати з нею однією сім»єю в будинку батька її матері. Про її вагітність , яка сталась в період їх спільного проживання , ОСОБА_7 було достеменно відомо. Він бажав народження дитини. Однак через конфлікт , який виник у ОСОБА_7 з її матір»ю , вони у листопаді 2001 р. вимушені були розірвати відносини. ОСОБА_7 пішов проживати до своїх батьків, які також проживала в с. Кричуново Любашівського району Одеської області. Через конфлікт , який існував між нею та ОСОБА_7 , останній тільки через певний час після народження сина попросив її через третіх осіб , щоб вона принесла сина в умовне місце для побачення з ним. Коли ОСОБА_7 побачив сина , то дуже зрадів . Весь час за життя ОСОБА_7 визнавав ОСОБА_11 своїм сином , зустрічався з ним , в силу своїх можливостей надавав йому матеріальну допомогу. Про те , що ОСОБА_7 є батько ОСОБА_11 знали всі родичі та односельці. Після трагічної загибелі ОСОБА_7 вона дізналась , що заповіту останній не залишив. Оскільки син спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом ,то він має право успадкувати земельну ділянку , що належала спадкодавцю - його батьку.

Представник відповідача - Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області в судове засідання неодноразово не з»явився. Про день час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся рекомендованими повідомленнями , про що в матеріалах справи є відповідні докази. В останнє судове засідання представник Кричунівської сільської ради не з»явився , повідомивши суд телефонограмою про розгляд справи за його відсутності , вказавши , що заперечень у справі не має і просить суд вирішити спір на розсуд суду згідно з законом.

Вислухавши сторони , третю особу , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про відмову у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та про часткове задоволення позову третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу , встановлення факту батьківства , визнання права власності на спадкове майно з наступних підстав.

Судом установлено , що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. помер ОСОБА_7 онук ОСОБА_5 , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 4,4 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , розташованої на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області .

Позивач ОСОБА_5 як дід спадкодавця , а відповідачка ОСОБА_2 як рідна сестра спадкодавця є спадкоємцями другої черги за законом .

Відповідно до ст..82 ЦПК України обставини , які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини , які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи , їхніх представників.

Вказані обставини визнані сторонами.

Крім того, судом установлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народився ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження якого його матір»ю вказана ОСОБА_12 - третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору , а батько - ОСОБА_13. Даний факт підтверджується записом акта про народження № 03 від 01 серпня 2002 р. ( а.с.- 97 )

Як роз»яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України , яка діяла на момент виникнення правовідносин,в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої

знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

При вирішенні позову третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, суд враховує відновлення в 1968 р. можливості судового встановлення батьківства.. Факт батьківства міг бути встановлений лише щодо дитини , яка народилася після 1 жовтня 1968 р. за наявності хоча б однієї з обставин , визначених у статті 53 КпШС , та у разі смерті того , про батьківство кого йшла мова. Факт визнання батьківства міг бути встановлений також лише у разі смерті особи, за умови усної або письмової заяви про своє батьківство, і за відсутності жодної з обставин , визначених у статті 53 КпШС

Суд дійшов висновку , що третя особа , яка заявила самостійні вимоги на предмет спору, звернувшись з вищевказаним позовом , довела обставини , передбачені ст.. 53 КпШС, виходячи з наступного.

Пояснення третьої особи щодо проживання однією сім»єю з ОСОБА_7 в період з вересня 2001 р. по листопад 2001 р. узгоджується з актом складеним депутатом Кричунівської сільської ради Кучеренко І.О. у присутності свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в тому , що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 після сватання 10.09.2001 р. по середину грудня 2001 р. проживали однією сім»єю за адресою : АДРЕСА_1 та вели спільне господарство ( а.с. - 103 )

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснила , що вона була присутня при складанні даного акту і що відомості зазначені у ньому відповідають дійсності . Їй це відомо через те , що вона проживала по сусідству з ОСОБА_7 Крім того , вона пояснила , що коли народився ОСОБА_11 , то ОСОБА_17 визнавав його своїм сином. Вона особисто бачила як ОСОБА_17 брав сина з собою на ринок , де купував йому одежу. Допомогу дитині надавали і батьки ОСОБА_7 , які вважали ОСОБА_11 своїм онуком.

Вирішуючи позов третьої особи , суд витребував актовий запис про народження ОСОБА_6 . З даного акта видно , що запис про батька дитини здійснений відповідно до статті 55 КпШС , згідно з якою при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Пояснення третьої особи щодо батьківства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 заслуговують на довіру з урахуванням того , що у актовому записі про народження ОСОБА_11 № 03 від 01 серпня 2002 р. дата народження вказана ІНФОРМАЦІЯ_1 р. , що вказує на те , що ОСОБА_3 завагітніла саме в той час , коли відповідно до вказаного акту депутата Кричунівської сільської ради та пояснень свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 проживала однією сім»єю з ОСОБА_7 після сватання, ведучи з останнім спільне господарство. Крім того , переконує суд у правдивості свідчень третьої особи і те , що ім.»я та по батькові батька дитини , зазначене матір»ю, повністю збігається з ім.»ям та по батькові ОСОБА_7.

Оцінюючи пояснення свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з пояснень яких вбачається , що ОСОБА_3 до народження ОСОБА_6 проживала після сватання , яке відбулось 10.09.2001 р., по листопад 2001 р. однією сім»єю з ОСОБА_7 і вела з ним спільне господарсто , а після народження дитини ОСОБА_7 визнавав ОСОБА_6 своїм сином , а його батьки визнавали дитину своїм онуком і після її народження як батько дитини так і його батьки спілкувались з нею , приймали участь у її вихованні , надавали матеріальну допомогу , суд вважає їх достовірними з огляду на те , що відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала позов ОСОБА_5 і визнала позов третьої особи , яка заявила самостійні вимоги на предмет спору, і при цьому пояснила , що вона як рідна сестра ОСОБА_7 має право на ? частину земельної ділянки , яка належала останньому . Вона добре розуміє, що у випадку встановлення батьківства її трагічно загиблого брата ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6. останньому як спадкоємцю першої черги за законом буде належати вся земельна ділянка , власником якої був її рідний брат. Однак достеменно знаючи від брата , що ОСОБА_6 його син , вона не може діяти інакше і вважає , що земля повинна належати сину спадкодавця . Тим більше , що її брат неодноразово заявляв , що землю він мав намір передати сину.

Суд не погоджується з аргументом представника позивача ОСОБА_5 , що третя особа , яка заявила самостійні вимоги на предмет спору, не довела ті обставини , на які посилалась у своєму позові , оскільки беззаперечним доказом батьківства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 є генетична молекулярна експертиза ДНК. Така позиція суду ґрунтується на аналізі законодавчих норм , які регулюють зазначені правовідносини.

Відповідно до ст.. 53 КпШС факт батьківства може бути встановлений у разі доведення однієї з обставин , визначених вказаною статтею. Якщо батько дитини , народженої після 1 січня 2003 р., помер , факт його батьківства може бути встановлений на підставі різних доказів ( зокрема , висновку судово-біологічної експертизи )

Крім того , суд також не враховує аргумент представника позивача ОСОБА_5 , що показання свідків не є достатніми доказами , які підтверджують факт батьківства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6, оскільки допитані свідки є заінтересованими особами.

Суд виходить з того , що не всі допитані свідки є заінтересованими особами. Фактично заінтересованим свідком можливо вважати ОСОБА_18 - рідного брата ОСОБА_3 Інші свідки , на думку суду, не є заінтересованими особами.

Незважаючи на деякі протиріччя в поясненнях допитаних свідків , які стосуються участі ОСОБА_7 у вихованні ОСОБА_6 після його народження , зокрема, свідок ОСОБА_18 стверджував , що ОСОБА_7 постійно зустрічався з сином, катав його на автомобілі , а свідок ОСОБА_20 пояснював , що ОСОБА_6 більше опікувались батьки ОСОБА_7 як своїм онуком , ОСОБА_7 визнавав ОСОБА_6 своїм сином , але через зловживання спиртними напоями великого бажання зустрічатись з сином не мав , всі допитані свідки підтвердили , що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зустрічались до сватання , а після сватання , яке відбулось у вересні 2001 р. , стали проживати однією сім»єю до листопада-грудня 2001 р. в будинку , який належав дідові ОСОБА_3

Суд вважає , що така обставина як проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 після сватання в одному будинку свідчить про те , що в період такого проживання вони вели спільне господарство, оскільки ОСОБА_7 проживав на правах чоловіка ОСОБА_3 і між ними існували певні права та обов»язки , вони були пов»язані свільним побутом.

Виходячи з того , що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р. , ОСОБА_3 завагітніла саме в період , коли вона проживала однією сім»єю з ОСОБА_7 Тому суд вважає , що третя особа , яка заявила самостійні вимоги на предмет спору , довела обставину , передбачену ст.. 53 КпШС України , а саме спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю та батьком дитини до народження дитини.

Тому належить встановити факт батьківства ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р., відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до статті 134 СК України на підставі рішення суду орган ДРАЦСу вносить відповідні зміни до книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Вимога третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 у період з 10 червня 2001 р. до 23.11.2001 р. не підлягає задоволенню , оскільки встановлення такого факту не тягне для особи, в інтересах якої заявлений позов, юридичних наслідків.

Вимога про визнання права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку розміром 4,400 га , розташовану на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області , що належала його батьку ОСОБА_7, підлягає задоволенню , оскільки судом встановлений факт батьківства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 , який тягне для останнього юридичні наслідки у вигляді прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 .

Судом установлено , що інших спадкоємців першої черги за законом , крім ОСОБА_6 , які б могли успадкувати спадщину , що відкрилась після смерті ОСОБА_7 , немає.

Судом безспірно установлено , що після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р., залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 4,4 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, розташованої на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області .

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 4, 12, 259 , 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст..53,55 КпШС України , ст..ст.1258,1261 ЦК України суд

вирішив:

У позові ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовити.

Позов третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 , Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу , встановлення факту батьківства , визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р., відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку розміром 4,4 га , розташовану на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області , що належала ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

У позові третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в частині встановлення факту спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Любашівський районний суд Одеської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Учасник справи , якому повне рішення не було вручено у день його проголошення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

суддя В.О.Гнатюк