Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Сидоренко І.О.,

при секретарі судового засідання - Рудь Т.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №11 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 21.07.2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2017 року має заборгованість 34374,89 грн., яка складається з наступного:

- 558,44 грн. заборгованість за кредитом;

- 28031,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3910,25 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1624,99 грн. штраф (процентна складова).

Просять суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» дану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1, підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнала частково, зазначила, що дійсно отримувала кредит, заборгованість за кредитом в сумі 558,44 грн. визнає, суму заборгованості по процентам не визнає, просить її зменшити, оскільки вона не була повідомлена про підвищення відсоткової ставки.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21.07.2008 року відповідач підписала заяву та погодилася з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, з якими вона ознайомилася в письмовому вигляді, складають між нею та банком договір.

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи вказані приписи закону, а також фактичні обставини, суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно укладений кредитний договір без номеру, який відповідно до статті 526 ЦПК України повинен виконуватися належним чином.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до пункту 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» і Клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до пункту 5.5 Правил користування платіжною карткою Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами ПАТ КБ «Приватбанк» з розрахунку 360 календарних днів на рік.

З матеріалів справи вбачається, що станом на день укладання ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 кредитного договору базова процентна ставка за кредитом дорівнювала 36.00 % на рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконала.

У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором станом на 31.10.2017 року має заборгованість 34374,89 грн., яка складається з наступного:

- 558,44 грн. заборгованість за кредитом;

- 28031,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3910,25 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1624,99 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконала, внаслідок чого повинна сплачувати штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

Однак, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення Проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

За змістом ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до зазначених населених пунктів належить м. Словянськ Донецької області.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 на момент укладання договору і в теперішній час, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією її Паспорта громадянина України, суд приходить до висновку, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 року, у звязку з чим Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховану пеню за період з 14 квітня 2014 року.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 3510,25 грн., які нараховані за період після 14.04.2014 року, задоволенню не підлягають.

Вимога ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 250,00 грн. та 1624,99 грн. відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ за період з 14 квітня 2014 року, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Що стосується розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» щодо доведеності розміру заборгованості за процентами за користування кредитом, то повністю з даним розрахунком суд погодитися не може.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору сторони домовились про сплату відповідачем процентів у розмірі 36% на рік.

Однак, протягом дії кредитної картки процентна ставка за користування кредитом змінювалась і становила у період з 1 квітня 2015 року по 31 жовтня 2017 року 43,2% річних.

Згідно з ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу).

Відповідно до частини 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Судом встановлено, що збільшення Приватбанком процентної ставки за користування відповідачем кредитними коштами відбувалось з порушенням вимог вказаного норми. Відповідач не був письмово повідомлений банком про збільшення процентної ставки, з ним не підписувались будь-які угоди щодо цього.

Таким чином, збільшення процентної ставки відбулося в односторонньому порядку банком без згоди позичальника. Тому такі дії ПАТ КБ «Приватбанк» є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у підвищеному розмірі.

Отже, відповідач має сплатити банку заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом не з розрахунку 43,20% річних, оскільки збільшення процентної ставки в односторонньому порядку банком без згоди позичальника є незаконною, а з розрахунку 36% річних, як було обумовлено сторонами на час укладення кредитного договору.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 31.03.2015 року заборгованість за відсотками нарахована вірно в розмірі 1246,89 грн.

Однак, починаючи з квітня 2015 року суд вважає за необхідне здійснити перерахунок заборгованості по відсоткам, виходячи з такої формули: (сальдо заборгованості х 36% : 360 х кількість днів у місяці).

Виходячи з наведеної формули, заборгованість за процентами становить:

квітень 2015 року 9,49 грн.,

травень 2015 року 9,81 грн.,

червень 2015 року 9,49 грн.,

липень 2015 року 9,81 грн.,

серпень 2015 року 9,81 грн.,

вересень 2015 року 9,49 грн.,

жовтень 2015 року 9,81 грн.,

листопад 2015 року 9,49 грн.,

грудень 2015 року 9,81 грн.,

січень 2016 року 9,81 грн.,

лютий 2016 року 9,18 грн.,

березень 2016 року 9,81 грн.,

квітень 2016 року 9,49 грн.,

травень 2016 року 9,81 грн.,

червень 2016 року 9,49 грн.,

липень 2016 року 9,81 грн.,

серпень 2016 року 9,81 грн.,

вересень 2016 року 9,49 грн.,

жовтень 2016 року 9,81 грн.,

листопад 2016 року 9,49 грн.,

грудень 2016 року 9,81 грн.,

січень 2017 року 9,81 грн.,

лютий 2017 року 8,86 грн.,

березень 2017 року 9,81 грн.,

квітень 2017 року 9,49 грн.,

травень 2017 року 9,81 грн.,

червень 2017 року 9,49 грн.,

липень 2017 року 9,81 грн.,

серпень 2017 року 9,81 грн.,

вересень 2017 року 9,49 грн.,

жовтень 2017 року 9,81 грн.

Загальна сума заборгованості по відсоткам становить 1246,89+299,01=1545,90 грн.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.07.2008 року станом на 31.10.2017 року у розмірі 2504,34 грн., яка складається з наступного :

- 558,44 грн. заборгованість за кредитом;

- 1545,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, нарахованими за період до 14 квітня 2014 року.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526,527,530,1048,1049,1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на р/р 3111, , МФО № 305299, суму заборгованості за кредитним договором б/н від 21.07.2008 року станом на 31.10.2017 року, яка складається з заборгованості за кредитом 558 (пятсот пятдесят вісім) грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 1545 (одна тисяча пятсот сорок пять) грн. 90 грн., заборгованості за пенею та комісією, нарахованими за період до 14 квітня 2014 року 400 (чотириста) грн. 00 коп., а всього 2504 (дві тисячі пятсот чотири) грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на р/р 3111, , МФО № 305299, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 12 квітня 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_3