Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2015/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1,

відповідач - Будеївська сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Будеївської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 17 жовтня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2, померлого 21 січня 2017 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 21 січня 2017 року помер її двоюрідний брат ОСОБА_2. Відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,60 га, вартістю 33608 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №024453, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 25 лютого 2004 року на імя померлої 03 листопада 2016 року ОСОБА_3, успадковану ним після смерті матері; житловий будинок з надвірними спорудами, вартістю 13174 грн. в с. Будеї, Кодимського району Одеської області по вулиці Левицького,16. Він є одним із спадкоємців за заповітом. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4, спадщину не прийняв, оскільки у строк, визначений законом (ст.1269 ЦК України) з відповідною заявою до нотаріуса не звернувся. Спадкоємець з заповітом ОСОБА_5, спадщину не прийняв, оскільки 12 січня 2014 року помер. Звернувшись до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, отримала відмову у цьому. Відмова нотаріуса ґрунтувалась на тому, що нею не надано документів, які підтверджували б родинні відносини зі спадкодавцем. Вона є двоюрідною сестрою спадкодавця. Це підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 в якому зазначений його батько ОСОБА_6, який є рідним братом її матері ОСОБА_7. Згідно витягу з погосподарської книги вказані: ОСОБА_8 (її дід), діти члени колгоспного двору ОСОБА_6 (батько) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (дочка) її мати. У звязку з цим вона не може в позасудовому порядку встановити факт родинних відносин між нею та померлим двоюрідним братом ОСОБА_2. Встановлення цього факту їй потрібне для того, щоб оформити спадщину. Факт родинних відносин між нею та спадкодавцем можуть підтвердити свідки: ОСОБА_10 і ОСОБА_11. Все вище викладене і змусило її звернутися до суду. Просить встановити факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 21 січня 2017 року як двоюрідних сестру та брата, та визнати за нею право власності на спадщину, що відкрилась: земельну ділянку площею 2,60 га, кадастровий номер :01:002:0278, вартістю 33608 грн. на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №024453, виданого Кодимською районною державною адміністрацією; житловий будинок з надвірними спорудами, вартістю 32350 грн. В с. Будеї Кодимського району Одеської області по вулиці Левицького,16.

В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11, вони підтверджують той факт, що ОСОБА_2, який помер 21 січня 2017 року, доводився двоюрідним братом ОСОБА_1. Про це вони знають як односільчани.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №466640, виданого 04 листопада 2016 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3, померла 03 листопада 2016 року, актовий запис №487 (а.с.5).

Згідно Заповіту, складеного 11 січня 2011 року в с. Будеї Кодимського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі Будеївської сільської ради за №33, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідала земельну ділянку площею 2,60 га, на підставі державного акту на право власності н землю серії І-ОД №024453, ОСОБА_2(а.с.6).

Згідно Заповіту, складеного 20 грудня 1999 року в с. Будеї Кодимського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі Будеївської сільської ради за №07, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідала все своє майно в рівних долях, ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №366509, виданого Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області 20 січня 1976 року, ОСОБА_6 помер 19 січня 1976 року, актовий запис №6 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 18 серпня 2003 року на підставі рішення виконкому Будеївської сільської ради №33 від 28 травня 2003 року, власником житлового будинку по вулиці Левицького,16 є ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №024453, виданого 25 лютого 2004 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,60 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки Будеївської сільської ради №453 від 26 квітня 2017 року ОСОБА_1 здійснювала поховання своєї тітки ОСОБА_3 та її сина(свого двоюрідного брата) ОСОБА_2.

Згідно витягу з погосподарської книги Будеївської сільської ради вказані: ОСОБА_8 (її дід), діти члени колгоспного двору ОСОБА_6 (батько) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (дочка) її мати (а.с.25-27).

Згідно листа №519/02-14 від 27 березня 2018 року Державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори, видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 (спадкова справа №279/2017) не є можливим, оскільки не надано доказів родинних стосунків та оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.4).

Дослідивши вимоги позивача, та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 10 ЦПК України (ч.1-4) суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне.

21 січня 2017 року помер ОСОБА_2, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЖД №473387, виданого 24 січня 2017 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Спадщина, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 не прийнята ніким, відумерлою не визнавалась, а тому до цього часу є відкритою. До складу спадкового майна ввійшли: земельна ділянка площею 2,60 га, вартістю 33608 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №024453, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 25 лютого 2004 року на імя померлої 03 листопада 2016 року ОСОБА_3, успадковану ним після смерті матері; житловий будинок з надвірними спорудами, вартістю 13174 грн. в с. Будеї, Кодимського району Одеської області по вулиці Левицького,16.

Інші спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_3, спадщину не прийняли, оскільки: ОСОБА_5, помер 12 січня 2014 року, а ОСОБА_4, відповідно до вимого частини 1 статті 1269 ЦК України із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк не звернувся. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В цьому випадку, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 не прийняв спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України (ч.1,2) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач, як спадкоємець за законом (двоюрідна сестра), звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У звязку з тим, що ОСОБА_1 не надано доказів родинних стосунків зі спадкодавцем та оригіналу правовстановлюючого документу у видачі свідоцтва було відмовлено.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_10 і ОСОБА_11, вони підтверджують той факт, що ОСОБА_2, який помер 21 січня 2017 року, доводився двоюрідним братом ОСОБА_1. Про це вони знають як односільчани (а.с.38,39). Те, що позивач є двоюрідною сестрою спадкодавця підтверджується також і дослідженими в судовому засіданні: витягу з погосподарської книги Будеївської сільської ради та довідки Будеївської сільської ради №453 від 26 квітня 2017 року.

Отже, судом достовірно встановлено, що позивач доводиться спадкодавцеві двоюрідною сестрою, а тому є спадкоємцем за правом представлення (ст.1266 ч.4 ЦК України).

Згідно ч.4 статті 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивач, як спадкоємець за законом від спадщини не відмовилася.

Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалася, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що не надано доказів родинних стосунків зі спадкодавцем (лист державного нотаріуса №519/02-14 від 27 березня 2018 року) (а.с.4).

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Докази, надані позивачем є належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутні відомості про родинні відносини зі спадкодавцем.

З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 2,60 га, кадастровий номер :01:002:0278, вартістю 33608 грн. на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №024453, виданого Кодимською районною державною адміністрацією; житловий будинок з надвірними спорудами, вартістю 32350 грн. В с. Будеї Кодимського району Одеської області по вулиці Левицького,16.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1266 ч.4, 1268 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст.315 ч.1, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Будеївської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, померлим 21 січня 2017 року як двоюрідних сестри та брата.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 2,60 га, кадастровий номер :01:002:0278, вартістю 33608 грн. на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №024453, виданого Кодимською районною державною адміністрацією; житловий будинок з надвірними спорудами, вартістю 32350 грн. В с. Будеї Кодимського району Одеської області по вулиці Левицького,16.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п/п15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд.

Суддя А.І.ГУРА