У Х В А Л А

26 березня 2018 року

м. Київ

справа № 520/125/16-ц

провадження № 61-13083св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В.І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року у складі суддів Драгомерецького М. М., Панасенкова В. О., Парапана В. Ф.,

встановив:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_5

Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі постанови Київського районного суду міста Одеси від 23 липня 2008 року ОСОБА_5 оформила право власності на земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_1, та отримала державний акт на право власності на неї НОМЕР_2.

У 2010 році постановою Одеського апеляційного адміністративного суду постанова Київського районного суду міста Одеси скасована, тобто підстави для видачі державного акта на право власності відповідачу відсутні.

Крім того, у 2010 році ОСОБА_5 продала спірну земельну ділянку ОСОБА_8, яка, в свою чергу, у 2013 році відчужила їй на користь ОСОБА_6, який є власником земельної ділянки на теперішній час.

Посилаючись на порушення її права користування та розпорядження домоволодінням та прилеглою до нього земельною ділянкою, оскільки вона не має вільного доступу до використання свого городу, можливості здійснювати догляд за насадженнями, збирати врожай, а також на те, що державний акт видано з порушенням норм земельного законодавства, ОСОБА_4 просила позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 22 серпня 2016 року у складі судді Прохорова П. А. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач пропустила позовну давність для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право власності НОМЕР_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, який видано 21 листопада 2008 року на ім'я ОСОБА_5

Апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_4 строку на звернення до суду із позовом.

При цьому, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 незаконно заволоділа спірною земельною ділянкою, попередньо виділивши її в самостійний об'єкт цивільних правовідносин шляхом отримання державного акта на підставі рішення суду, яке скасоване як незаконне, та на підставі технічної документації, яка не відповідає вимогам закону, оскільки в акті прийому-передачі межових знаків на зберігання відсутні підписи суміжних землевласників, у тому числі й ОСОБА_4

У касаційній скарзі, що надійшла у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, зокрема статті 126, частини другої статті 152, статті 155 ЗК України, статей 15, 15 ЦК України, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Зазначав, що ОСОБА_4 володіє лише 156/4000 частинами домоволодіння на АДРЕСА_1 та не надала доказів про те, що законно користується спірною земельною ділянкою. У технічному паспорті на зазначений будинок від 2006 року наявний запис про те, що документи на земельну ділянку не оформлені.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскаржень неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення ні процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат