Провадження № 2/537/5/2018
Справа № 537/433/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, площа Перемоги, будинок 2),

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 02 лютого 2015 року звернулись до суду із позовною заявою, де просили суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення незаконно побудованого паркану з земельної ділянки, розташованій у місті Кременчуці по провулку Залізничному, будинок 21, на відповідне місце земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок 23, згідно встановленої межі, затвердженої генеральним планом схемою земельної ділянки земельного кадастру від 23 січня 1954 року; встановити наступний порядок користування земельною ділянкою, виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по земельній ділянці спільного користування 50,5 кв.м, по земельній ділянці під будинком 42,6 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 151,4 кв.м, а всього 244,5 кв.м (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано зеленим кольором); ОСОБА_1 виділити по земельній ділянці спільного користування 90,9 кв.м, по земельній ділянці під будинком 80,8 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 268,4 кв.м, а всього 440,1 кв.м ( в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано жовтим кольором); ОСОБА_2 виділити по земельній ділянці спільного користування 60,6 кв.м, по земельній ділянці під будинком 52,3 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 180,5 кв.м, а всього 293,4 кв.м (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано синім кольором); земельну ділянку площею 202 кв.м залишити в спільному користуванні співвласників для їх проїзду та проходу до квартир та господарських будівель (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано червоним кольором).

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить 9/40 частин житлового будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці в порядку спадкування на підставі судового рішення від 17 листопада 2004 року, та 9/40 частин вказаного будинку на підставі договору дарування від 18 грудня 2008 року; позивачу ОСОБА_2 належить 3/10 частин житлового будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці на підставі договору дарування від 26 липня 2013 року; відповідачу ОСОБА_3 належать 5/24 частини вказаного житлового будинку; ОСОБА_4 належать 1/24 частина вказаного житлового будинку. Позивачі зазначають, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2011 року зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за їх рахунок знести самочинно збудовану літню кухню літ. «Ф» та мансарду літ. «Фмс», однак після часткового знесення літньої кухні та мансарди відповідачі порушили межі користування земельною ділянкою, яка відведена у спільне користування власників будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, встановивши на не знесеному монолітному фундаменті металевий паркан. Таким чином, яка зазначають позивачі, відповідачі захопили частину належної співвласникам земельної ділянки та тим самим зменшили земельну ділянку, на якій розташований будинок №21 на 11 м, збільшивши розмір земельної ділянки , на якому розташований будинок №23.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2015 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням, постановленим за наслідками розгляду спарви за скаргами ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 27 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 03 липня 2015 року провадження у справі відновлено.

В ході розгляду справи, а саме 16 липня 2015 року позивачі подали до суду уточнену позовну заяву, згідно якої додатково просили суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення незаконно побудованого паркану з земельної ділянки, розташованого на земельній ділянці за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №21 на відповідне місце земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №23, згідно площі, зазначеної в рішенні Кременчуцької міської ради №402 від 15 липня 1954 року та №286/3 від 25 серпня 1988 року.

На підставі клопотання ОСОБА_1 про призначення та проведення судово-технічної експертизи ухвалою суду від 13 жовтня 2015 року призначено по справі відповідну експертизу, провадження у справі зупинено.

27 січня 2016 року провадження у справі відновлено у звязку із надходженням повідомлення про неможливість надання висновку комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 22 лютого 2016 року призначено по справі судово-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

05 серпня 2016 року провадження у справі відновлено у звязку із надходженням до суду висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи.

02 вересня 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду додаткову позовну заяву, згідно якої просили суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення незаконно побудованого паркану з земельної ділянки, розташованого на земельній ділянці за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №21 на відповідне місце земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №23, згідно площі, зазначеної в рішенні Кременчуцької міської ради №402 від 15 липня 1954 року та №286/3 від 25 серпня 1988 року; привести збудовані вбиральні, септики, фільтруючі колодязі та вигрібні ями по провулку Залізничному, будинків №21 та №23 у відповідності до державних будівельних норм.

Ухвалою суду від 14 листопада 2016 року по справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

13 лютого 2017 року провадження у справі відновлено.

На підставі клопотання позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 03 березня 2017 року призначено по справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

13 червня 2017 року провадження у справі відновлено у звязку із надходженням до суду висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно заяви від 21 червня 2017 року, позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відмовились від позовних вимог в частині зобовязання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення незаконно побудованого паркану з земельної ділянки, розташованого на земельній ділянці за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №21 на відповідне місце земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №23, згідно площі, зазначеної в рішенні Кременчуцької міської ради №402 від 15 липня 1954 року та №286/3 від 25 серпня 1988 року.

Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визначення порядку користування нею - залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме для уточнення остаточних позовних вимог, та конкретизації позовних вимог в частині приведення збудованих вбиральні, септиків, фільтруючих колодязів та вигрібних ям по провулку Залізничному, будинків №21 та №23 у відповідність до державних будівельних норм зазначити до яких саме державних будівельних норм їх треба привести у відповідність, та в який спосіб.

На виконання вказаної ухвали суду 01 грудня 2017 року до суду була надана уточнена позовна заява, згідно якої позивачі остаточно просили суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування вбиральні душ літ. «Х», що не відповідає вимогам таблиці п. 3.2а*, п. 3.25а* ДБН 360-92* «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», та вигрібної ями «ІІ» на земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, яка не відповідає вимогам п. 3.25б* ДБН 360-92*, п. 10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 та п. 2.21 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги в редакції позовної заяви від 01 грудня 2017 року підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7, в судовому засіданні позовні вимоги в останній редакції підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справу, не надала до суду пояснень про причини неявки.

Відповідачі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не надали до суду пояснень про причини неявки.

Представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги в останній редакції від 01 грудня 2017 року визнав, не заперечував проти їх задоволення, одночасно вважаючи вимоги до відповідача ОСОБА_5 безпідставними, оскільки він не є власником спірної земельної ділянки.

Представник третьої особи, Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно поданого представником ОСОБА_9 клопотання від 19 березня 2015 року, просив розгляд справи провести без його участі та зазначив,що у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

15 грудня 2017 набув чинності Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільно-процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Згідно із частиною 3 статті Цивільно-процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Позивачу, ОСОБА_1, на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17 листопада 2004 року, яке набрало законної сили 17 грудня 2004 року, на праві власності належить 9/40 частин будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці. Право власності ОСОБА_1 на 9/40 частин вказаного домоволодіння підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6580949 від 23 лютого 2005 року КП «Кременчуцьке МБТІ».

Окрім того, на підставі договору дарування, посвідченого 18 грудня 2008 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за номером 5375, ОСОБА_1 належать 9/40 частин будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці. Право власності ОСОБА_1 на 9/40 частин вказаного підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6580949 від 23 лютого 2005 року КП «Кременчуцьке МБТІ» та витягом з Державного реєстру правочинів №6489762 від 18 грудня 2008 року.

Таким чином, ОСОБА_1 на праві власності належать 9/20 частин вказаного вище домоволодіння.

На підставі договору дарування, посвідченого 26 липня 2013 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за номером 1504, позивачу ОСОБА_2 на праві власності належать 3/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями по провулку Залізничному, будинок 21 в місті Кременчуці Полтавської області. Право власності ОСОБА_2 на 3/ 10 частин вказаного домоволодіння підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №6963833 від 26 липня 2013 року.

ОСОБА_5 на підставі договору дарування частки житлового будинку з господарськими будівлями від 29 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11, та зареєстрованого в реєстрі за номером 1763, належать 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області.

Факт належності ОСОБА_5 на праві власності 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області вбачається також із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №13661238 від 29 листопада 2013 року.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується письмовими матеріалами справи, власниками земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, та яка межує із земельною ділянку по провулку Залізничному, будинок 21 в місті Кременчуці Полтавської області, є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Право власності ОСОБА_3 на 5/24 частин домоволодіння №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, а ОСОБА_4 на 1/24 частину зазначеного домоволодіння, що становить ? частину, виникло на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 березня 1995 року, яке набрало законної сили 13 березня 1995 року.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 здійснили самочинне будівництво літньої кухні «Ф» розміром 3,6х11,95 м на садибі по провулку Залізничному, будинок 21 в місті Кременчуці , право власності на яку було визнано за останніми рішенням Крюківського райвиконкому міста Кременчука №349 від 28 жовтня 2004 року, однак рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2011 року вказане рішення Крюківського райвиконкому міста Кременчука №349 було скасовано та зобовязано ОСОБА_3, ОСОБА_6 за їх рахунок знести самочинно збудовані літню кухню літ. «Ф» та мансарду літ. «Фмс». Окрім того, вказаним рішенням суду апеляційної інстанції було встановлено порядок користування земельною ділянкою по провулку Залізничному, будинок 21 в місті Кременчуці та виділено у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по земельній ділянці спільного користування 50,5 кв.м, по земельній ділянці під будинком 42,6 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 151,4 кв.м, а всього 244,5 кв.м (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано зеленим кольором); ОСОБА_1 виділено по земельній ділянці спільного користування 90,9 кв.м, по земельній ділянці під будинком 80,8 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 268,4 кв.м, а всього 440,1 кв.м ( в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано жовтим кольором); співвласнику ОСОБА_13 по земельній ділянці спільного користування 60,6 кв.м, по земельній ділянці під будинком 52,3 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 180,5 кв.м, а всього 293,4 кв.м (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано синім кольором); земельну ділянку площею 202 кв.м залишено в спільному користуванні співвласників для їх проїзду та проходу до квартир та господарських будівель (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано червоним кольором).

Згідно рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області №402 від 15 липня 1954 року, за житловим будинком №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці рахується 700 кв.м земельної ділянки.

Рішенням ОСОБА_14 народних депутатів міста Кременчука Полтавської області №286/3 від 25 серпня 1988 року визнано право власності на сараї літ. «б» розміром 1,55х3,22 м, літ. «и» розміром 2,33х2,88, гараж літ. «Л» розміром 6,14х3,16 м за ОСОБА_15 по провулку Залізничному , будинок 21 в місті Кременчуці; дозволено власникам домоволодіння користуватися самовільно зайнятою ділянкою землі площею 278 кв.м під город без права застройки та посадки дерев.

31 травня 2015 року було складено висновок комісійної судової земельно-технічної експертизи №243, відповідно до якого площа земельної ділянки співвласників будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області не відповідає рішенням №402 від 15 липня 1954 року та №286/3 від 25 серпня 1988 року; порушення меж землекористування співвласників домоволодіння №21 зі сторони сусідніх ділянок №19/9 та №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області відсутні; мається часткове порушення межі зі сторони домоволодіння №21 в сторону домоволодіння №19/9, площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 1, 2 кв.м, та в сторону домоволодіння №23, площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 4,1 кв.м та 2,5 кв.м.

Відповідно до вимог статті 88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

В судовому засіданні встановлено, що співвласниками спільної земельної ділянки №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці було облаштовано зокрема вбиральню літ. «Р»; вбиральню душ літ. «Х»; вигрібні ями «І» та «ІІ»; вигрібну яму літ. «Р».

Згідно висновку №376 від 30 травня 2017 року судової будівельно-технічної експертизи, вбиральня літ. «Р» на земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці в частині відстані до житлового будинку відповідає вимогам таблиці 3.2а* п.3.25а* ДБН 360-92*. Вбиральня душ літ. «Х» не відповідає вимогам таблиці 3.2а* п.3.25а* ДБН 360-92*. Державними будівельними нормами відведення стічних вод у вигрібну яму заборонено. Влаштування вигрібних ям «І» та «ІІ» на земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці та вигрібної ями літ. «Р» на земельній ділянці №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці не відповідає вимогам п. 3.25б* ДБН-360-92*, п. 10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 та п. 2.21 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць».

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачами, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на спільній земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області побудовано вигрібну яму та вбиральню душ, що вбачається із даних технічного паспорту на житловий будинок №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці, виготовленого станом на 08 грудня 2015 року, та які не відповідають вимогам «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №537/433/15-ц від 30 травня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт порушення відповідачами встановлених санітарних норм при побудові вигрібної ями та вбиральні-душу, які розташовані на земельній ділянці, що перебуває на праві спільної часткової власності сторін; приймаючи до уваги те, що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог до відповідачів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у звязку із чим вони підлягають задоволенню.

В частині вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, оскільки останній є власником частини іншого житлового будинку з господарськими будівлями, а саме №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, що документально підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, в той час, коли спірні правовідносини стосуються земельної ділянки №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області; ОСОБА_5 ніяким чином не порушено прав позивачів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільно-процесуального кодексу України (в редакції 2017 року), статтями 88, 120, 152 Земельного Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 39600, АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 39600, АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок 21), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок 21), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації: 39600, АДРЕСА_3), про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Зобовязати відповідачів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування вбиральні душ літ. «Х», що не відповідає вимогам таблиці п. 3.2а*, п. 3.25а* ДБН 360-92* «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», та вигрібної ями «ІІ» на земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, яка не відповідає вимогам п. 3.25б* ДБН 360-92*, п. 10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 та п. 2.21 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 березня 2018 року.

Суддя: Д.О. Зоріна