І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 534/165/17
№ 2/534/247/18
21 березня 2018 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - Солохи О.В.
за участі секретаря судового засідання - Жукової Н.А., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за цивільним позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 586 123 грн. 39 коп. та судові витрати, повязані із розглядом справи.
Заявлені вимоги мотивує тим, що 14.05.2007 між Банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 96/РVN-05-07, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 12 700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення до 13.05.2027 року.
14.05.2007 між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 96/РVN-05-07/1 відповідно до пунктів якого ОСОБА_2, поручитель за даним договором зобовязалась перед Банком відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання боржником зобовязань за вище вказаним договором в межах суми наданих в користування ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 12 700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення до 13.05.2027.
31.10.2013 укладена Додаткова угоді №1 до Кредитного договору, відповідно до якої внесені зміни до п.3.2., щодо строків погашення кредитної заборгованості, а саме: Позичальник зобовязався щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по Кредитних ресурсах у складі щомісячного Ануїтентного платежу, розмір якого з 01.11.2013 склав 132 долари США з 01 по 10 число включно кожного місяця.
У порушення норм закону та умов договору відповідачі зобовязання за кредитним договором №96/РVN-05-07 належним чином не виконували в звязку з чим, станом на 13.12.2016 утворилась заборгованість в сумі 586 123 грн. 39 коп. Тому звернулись до суду із відповідним позовом.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, представник позивача до суду не зявився. Від останнього надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю.
14.03.2018 від відповідача ОСОБА_1 надійшло до суду заперечення проти позову, в якому прохав застосувати до позовних вимог в частині стягнення пені позовну давність. Також, посилаючись на ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» зазначив, що пеня за невиконання зобовязання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сума простроченого платежу становить 279 271 грн. 33 коп., а сума пені становить 236 793 грн. 13 коп., що складає 84,7 відсотків, тому, посилаючись на ч.3 ст.551 ЦК України відповідач зазначивши про своє скрутне матеріальне становище, прохав суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього пені.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов в частині стягнення з нього на користь позивача нарахованої пені не визнав, в іншій частині позову визнав повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов суду не надала.
Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши усі докази, встановивши обставини справи та із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносин прийшов до наступних висновків.
14.05.2007 між Банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 96/РVN-05-07, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 12 700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення до 13.05.2027 (а.с.4-6).
В якості забезпечення по Кредитному договору, 14.05.2007 між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 96/РVN-05-07/1 відповідно до пунктів якого ОСОБА_2, поручитель за даним договором зобовязалась перед Банком відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання боржником зобовязань за вище вказаним договором в межах суми наданих в користування ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 12 700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення до 13.05.2027 (11-12).
31.10.2013 укладена Додаткова угоді №1 до Кредитного договору, відповідно до якої внесені зміни до п.3.2., щодо строків погашення кредитної заборгованості, а саме: Позичальник зобовязався щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по Кредитних ресурсах у складі щомісячного Ануїтентного платежу, розмір якого з 01.11.2013 склав 132 долари США з 01 по 10 число включно кожного місяця (а.с.10).
У зв'язку із невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за вказаним вище кредитним договором станом на 13.12.2016 утворилась заборгованість в сумі 586 123 грн. 39 коп., яка складається із заборгованості: по основному боргу кредиту 10 670 доларів США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 13.12.2016 1 долар США 26,171129 грн. = 279 271 грн. 33 коп.); суми строкової заборгованості по відсоткам 140,20 доларів США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 13.12.2016 1 долар США 26,171129 грн. = 3 669 грн. 19 коп.); суми простроченої заборгованості по відсоткам 2 383,59 доларів США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 13.12.2016 1 долар США 26,171129 грн. = 62 381 грн. 24 коп.); суми простроченої заборгованості по щомісячній комісії 4 008 грн. 50 коп.; пені 236 793 грн. 13 коп., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.13-21).
Позивач 10.01.2017 звертався до відповідачів із вимогою про виконання зобовязань за кредитним договором та договором поруки (а.с.27-28).
Суд зазначає, що у відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні, посилаючись на положення ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», ч.3 ст. 551 ЦК України зазначав про своє скрутне матеріальне становище, що призвело до невиконання ним даного зобовязання, прохав суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього пені на користь позивача нараховану за кредитним договором у сумі 236 793 грн. 13 коп.
Відповідно до ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).
Суд зазначає, що згідно перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування. Дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом.
У звязку з тим, що кредитний договір укладений між сторонами 14.05.2007, суд не бере до уваги посилання відповідача на норми даного Закону, оскільки його дія на спірні правовідносини не поширюється.
Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача на його скрутне матеріальне становище, оскільки жодних належних та допустимих доказів суду не надано.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали.
Що стосується вимог щодо стягнення пені, то суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.
За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.
Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.
Зі змісту ст.266 ЦК України убачається, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.
Отже, аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
Як убачається із матеріалів справи, позивач направив до суду позовну заяву 26.01.2017, тому стягнення пені з відповідачів обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а саме з 27.01.2016 по 27.01.2017 у сумі 217 073 грн. 38 коп.
Відповідно до ст.141 з відповідачів підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 14.05.2007 №96/PVN-05-07 у сумі 566 403 (пятсот шістдесят шість тисяч чотириста три) гривні 64 копійки.
Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 8 496 грн. 05 коп., а саме у рівних частках з кожного по 4 248 грн. 03 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Повне найменування позивача: публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60, .

Повне імя відповідачів:

ОСОБА_1, адреса місця реєстрації: 39800, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1;

ОСОБА_2, адреса місця проживання: 39800, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха