Справа № 502/179/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Кілія

Кілійськийрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 02.02.2018 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття.

06.04.2018 року позивач надала уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття.

З позовної заяви вбачається, що 17.10.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу в сторін є спільна неповнолітнядитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час дитина проживає разом з матірю ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обовязків стосовно своєї доньки, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Також, позивач зазначає, що має на утриманні інших осіб, є працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно. При сплаті відповідачем аліментів в розмірі 2000 гривень буде забезпечуватись рівність сторін щодо виконання обовязку з утримання дитини.

27.03.2018 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги частково. Ним було вказано, що з 17.10.2015 року він знаходиться в шлюбі з позивачем ОСОБА_1. В шлюбі в них народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на теперішній час проживає разом з позивачем. Після того, як стосунки між позивачем та відповідачем не склались, вони припинили проживати разом. ОСОБА_2 проживає у своєї матері. Однак, відповідач постійно допомагає неповнолітній ОСОБА_3, купує їй одяг, їжу. У звязку з незадовільним станом здоровя відповідач не може сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Він з дитинства хворіє на епілепсію, у звязку з чим йому приходиться працювати тільки вдома по господарству, що б мати якийсь дохід. На підставі цього ОСОБА_2 зазначає, що згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

06.04.2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява про те, що він згоден з уточненими позовними вимогами позивача, а також не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 12.02.2018 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

17.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, прізвище дружини після укладення шлюбу Арнаут, про що складено відповідний актовий запис № 749, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 243225 від 17.10.2015 року.

27.01.2016 року в народилась ОСОБА_3, батьками якої ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що складено відповідний актовий запис № 172, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 469896 від 10.02.2016 року.

Згідно довідок № 587 та № 588 від 23.03.2018 року, виданих Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає т зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та до складу його сімї входять: мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, брат - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, сестра ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі викладеного суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 1834 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13,18,81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову 02.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття 27.01.2034 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8