Справа № 617/250/18
Провадження № 2/617/236/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого суддіУханьової І.С., при секретарі Пінчук К.К.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання втратившим право на жилплощу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що згідно договору дарування жилого будинку від 20 жовтня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 за реєстровим номером 3642, їй, Щекіній, в шлюбі ОСОБА_1, ОСОБА_4, на праві власності належить житловий будинок по вул. Верхній, 40 в м. Вовчанськ, Харківської області. У встановленому законом порядку право власності на будинок зареєстровано на її імя. В 2010 році до неї звернулася рідна сестра ОСОБА_5 з проханням тимчасово зареєструвати в своєму будинку її сина ОСОБА_2, посилаючись на матеріальні труднощі, пояснила, що проживаючи в квартирі, яка на праві спільної сумісної власності належить їй та відповідачу, вони несуть значні витрати по оплаті комунальних послуг, а формальна реєстрація ОСОБА_2 в її приватному будинку не буде створювати для неї матеріальних проблем. Вона погодилася з проханням сестри і 06.08.2010 року зареєструвала свого племінника ОСОБА_2 в своєму будинку по вул.. Верхній, 40 в м. Вовчанську. При цьому на проживання за місцем реєстрації він не поселявся і не проживав. Добровільно відповідач з реєстрації не знімається.

Реєстрація відповідача за адресою належного ОСОБА_1 на праві власності будинку створює для неї, як для власника, певні перешкоди у розпорядженні своєю власністю, вона позбавлена можливості оформити субсидію. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилплощею.

Позивач в судове засідання не зявилася, її представник надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки від нього повідомлень не надійшло, тому справа розглядається у його відсутності.

В судове засідання сторони не зявилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно копії договору дарування від 20 жовтня 2004 року серії ВВО № 13248 посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області зареєстрованого в реєстрі за № 3642, позивач по справі ОСОБА_1 (до шлюбу Щекіна) В.В. є власником житлового будинку який розташований за адресою : Харківська область м. Вовчанськ вул. Верхня, буд. 40 (а.с.4).

У будинку № 40 по вул. Верхня в м. Вовчанську, Харківської області, з 06.08.2010 року зареєстрований відповідач по справі - ОСОБА_2, що підтверджено, копією будинкової книги (а.с.7).

Факт не проживання ОСОБА_2 в спірному будинку підтверджується письмовими заявами свідків по справі : ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначили, що за проханням рідної сестри позивача по справі ОСОБА_5, відповідач був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, формально, оскільки на проживання до будинку ОСОБА_1 не поселявся і ніколи у зазначеному будинку не проживав. (а.с.9,12).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному будинку, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 40 по вул. в м. Вовчанську Харківської області, так як з моменту реєстрації, тобто з 06.08.2010 року у спірному будинку не проживав та не проживає, не проводе оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власник будинку позивач по справі не бажає, щоб відповідач був зареєстрований у даному будинку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є власником зазначеного будинку і на даний час не бажає, щоб відповідач був зареєстрований в ньому, тому вона, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірному будинку залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Оскільки позивач є власником будинку, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном спірним будинком.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідач зареєстрований у будинку, який на праві власності належить позивачу, тому він вважаються квартиронаймачем будинку позивача.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушена нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у її будинку відповідача.

За таких обставин, оскільки відповідач не є власниками вказаного будинку, крім того не проживає в спірному будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує її права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі: визнати відповідача таким, що втратив право на житлову площу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,19,81,141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_8 ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про визнання втратившим право на жилплощу - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, втратившим право користування жилплощею в житловому будинку № 40 по вул. Верхня, в м. Вовчанську, Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30-ти днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя