Справа №333/19/18 Провадження №2/333/744/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря Іщенко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: ОСОБА_2, 69005, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 1А

до відповідача: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА», 28615, Донецька обл., м. Макіївка, м-н. ЗеленийАДРЕСА_1

про визнання наказу про звільнення дійсним та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_2 (надалі за текстом ОСОБА_2Г.) з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» (далі ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА») про визнання наказу про звільнення дійсним та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що з 13.03.2003 р. останній займав посаду генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» відповідно до протоколу загальних зборів Товариства від 11.03.2003 р. № 4 та наказу від 13.03.2003 р. № 12-к. З липня 2017 р. відповідач не веде ніяку господарську діяльність, а тому вісі працівники були звільнені, фонд оплати праці відсутній та податки не нараховуються. 07.11.2017 р. позивач написав заяву про звільнення за власним бажанням, яка адресована загальним зборам учасників відповідача. З метою розгляду зазначеної заяви позивачем ініційовано скликання позачергових Загальних зборів учасників товариства, про що розміщено відповідну заяву в засобах масової інформації. Однак, як вказує позивач, учасники Товариства в зазначений час та місце не зявились, позачергові збори не відбулись. Отже, позивач зазнає, що позбавлений можливості звільнитись з займаної посади відповідно до вимог Статуту Товариства та п. 4 ст. 145 ЦК України. Станом на час подання позову, двотижневий строк з моменту написання заяви та публікації відповідного повідомлення в засобах масової інформації сплинув. У звязку з чим, позивач, як найманий працівник підписав наказ про власне звільнення з занесенням відповідного запису до трудової книжки. Оскільки в Єдиному державному реєстрі позивач продовжує значитись в якості керівника, позивач, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 22, 38 КЗпП України, ст. 145 ЦК України, ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 4, 9, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не зявився, на юридичну адресу відповідача було направлено копія позовної заяви з доданими до неї документами, а також судові повістки про виклик до суду. Однак, на адресу суду повернулися конверти з зазначенням причин не врученню адресату «не підконтрольна територія України». У звязку з чим, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи в суді за його участю судом на офіційному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідача в судове засідання. Отже, на підставі ч.10 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.

Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» від 11.03.2003 р. № 4, вирішено ввести у штатний розпис ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» посаду генерального директора з 12.03.2003 р. з призначенням на цю посаду ОСОБА_2 з 13.03.2003 р.

Наказом генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» від 13.03.2003 р. № 12-к «Про призначення на посаду», назначено ОСОБА_2 генеральним директором ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» з 13.03.2003 р.

Згідно з наявною в матеріалах цієї справи заявою від 07.11.2017 р. адресованою зборам засновників ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» (а.с. 11), генеральний директор ОСОБА_2 просить звільнити його від займаної посади генерального директора за власним бажанням у відповідності до ст. 38 КЗпП України.

Доказів на підтвердження направлення вказаної вище заяви позивачем на адресу ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» матеріали справи не містять.

Також, позивачем додано до матеріалів справи витяг з газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Курєр» від 15.11.2017 р. № 215, за змістом якого виконавчий орган ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» повідомляє учасників товариства про скликання позачергових загальних зборів Товариства, які відбудуться 22.12.2017 р. о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Запоріжжя, пр.-т Соборний, 158, офіс 511. На порядку денному звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директораТовариства на підставі заяви, призначення нового генерального директора, внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру (а.с. 16).

Відповідно до наказу за підписом генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» ОСОБА_2 від 22.12.2017 р. «Про звільнення» наказано звільнити з посади генерального директора Товариства ОСОБА_2 за власним бажанням на підставі заяви від 07.11.2017 р. (а.с. 17).

Позивачем заявлені вимоги про визнання наказу від 22.12.2017 р. про звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» дійсним та внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: виключити інформацію про ОСОБА_2 як керівника Товариства, як таку, що не відповідає дійсності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обовязку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, аналіз вище наведених норм чинного законодавства України дає суду підстави для висновку про те, що порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. У звязку з чим, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Як встановлено судом, в матеріалах цієї справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності будь-якого спору щодо звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА».

Із змісту позовних вимог, а також доданих до матеріалів позовної заяви доказів не вбачається оспорювання або ж невизнання відповідачем наказу від 22.12.2017 р. про звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА».

При цьому, суд виходить з того, що вимога про визнання наказу від 22.12.2017 р. про звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА» дійсним не спрямована на захист прав і законних інтересів позивача, а заявлена останнім для встановлення певного факту.

За таких обставин, враховуючи відсутність спору між сторонами щодо заявленої вимоги про визнання дійсним наказу від 22.12.2017 р. про звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА», судом відмовляється у задоволенні вимоги в цій частині.

Крім того, позивач просить суд внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: виключити інформацію про ОСОБА_2 як керівника Товариства, як таку, що не відповідає дійсності.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні вимоги про визнання дійсним наказу від 22.12.2017 р. про звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ СОЮЗ ПРОМИСЛОВОСТІ ДОНБАСА», то підстави для внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. У звязку з чим, у задоволенні вимоги в цій частині судом відмовляється.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається судом на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 06.04.2018 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова