РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суд м. Житомира ОСОБА_1, розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 32758,06 грн.; стягнути додаткову фінансову допомогу на утримання дитини в розмірі 50% від фактично витрачених грошових коштів; збільшити розмір аліментів за минулий період за рахунок індексації і перерахунку щомісячного розміру аліментів та стягнути з відповідача несплачені аліменти з урахуванням індексації; збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на виконання рішення суду відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Проте, відповідач не сплачує аліменти, внаслідок чого з його вини утворилася заборгованість, а тому на підставі ст. 196 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, відповідно до наданого розрахунку.

Розгляд справи проведено без повідомлення сторін в спрощеному позовному провадженні, від представника відповідача надійшла заява з проханням відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03.12.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 26.08.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зі змісту довідки-розрахунку Богунського ВДВС міста Житомира Головного управління юстиції у Житомирській області від 15.02.2018 року № 6176/7.21-30/11 відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, переплата становить 241,94 грн.

Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи, що у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог щодо стягнення пені з прострочку сплати аліментів.

Частиною 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі; участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, у разі, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матреіальнохї допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу.

Згідно із ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом, тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним за батьків на утримання дитини.

Позивачем не надано доказів здійснення додаткових витрат на дитину, у звязку з чим, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Не підлягають задоволенню вимоги в частині збільшення розміру аліментів за минулий період за рахунок індексації і стягнення аліментів х урахуванням індексації, оскільки дані вимоги не грунтуються на вимогах закону та у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

В частині збільшення розміру аліментів, зважаючи, що прожитковий мінімум на дитину старше 6 років становить 1850 грн., обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, відповідач є приватним підприємцем з мінливим доходом, та зважаючи що сума стягнутих аліментів не може бути менше 50% прожиткового на дитину відповідного віку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині зміни розміру аліментів, та стягнення з відповідача у твердій грошовій сумі аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового на дитину відповідного віку, починаючи з 11.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 180, 183,191 СК України, ст.265 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира, від 03.12.2008 року по справі №2-5563/08.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; ІПН: НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко