Справа №489/6063/17
Провадження №2-о/489/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Матяєвою С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа - державний нотаріус першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту того, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною сестрою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також встановити факт належності ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 03.11.2003 р. на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Від представника заявника надійшла заява про слухання справи за її відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі.

Від представник зацікавленої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заперечень не має.

З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючи факти та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_7, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Відповідно до архівної довідки № 3819 від 07.09.2017 р. зазначено, що в метричній книзі про народження за 1913 року в актовому записі № 15 значиться: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої є: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 5).

Відповідно до архівної довідки № 3819 від 07.09.2017 р. зазначено, що в метричній книзі про народження за 1915 року в актовому записі № 12 значиться: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої є: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 11).

На підставі свідоцтва про право власності виданий Центральним районним виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 11.12.1998 року, домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_10, яке зареєстроване в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 19.01.1999 р. за реєстровим № 20569.

ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала з 25.01.1960 р. і на момент смерті в будинку АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_6, яка була зареєстрована та проживала з 25.01.1960 року і до моменту смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 р. про що свідчить довідка товариства з обмеженою відповідальністю «Центральний -1» від 01.12.2017 р. (а.с. 8).

Вказане домоволодіння на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 11.12.1998 року, зареєстрованому в Миколаївському бюро технічної інвентаризації від 19.01.1999 р. за реєстровим № 20569.

Після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, єдиною спадкоємицею померлої першої черги спадкування за законом була ОСОБА_6, яка відповідно до ст.. 549ЦК УРСР 1963 року прийняла спадщину, але не встигла оформити свої спадкові права.

ОСОБА_6 залишила заповіт на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, якому заповідала все своє належне майно.

ОСОБА_3 своєчасно подав заяву про прийняття спадщини до першої Миколаївської державної нотаріальної контори.

11 листопада 2016 року державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори Постарниченко Н.В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин. Крім того у свідоцтві про право власності на домоволодіння є помилка в написанні імені ОСОБА_6, зазначено «ОСОБА_6» замість вірного «ОСОБА_6»

Заявник у заяві пояснив, що встановлення факту родинних відносин між ним та його тіткою необхідно йому для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та має для нього юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Враховуючи наявність достатніх відомостей, які підтверджують факт споріднення між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, заява щодо встановлення факту родинних відносин між ними підлягає задоволенню.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли в 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року станом на 30.10.1999 року.

Статтею 524 Цивільного кодексу Української РСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Положеннями ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно із ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

За змістом ч. 1 ст. 549 цього Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Приписами статті 551 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

У відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 555 цього Кодексу, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа - державний нотаріус першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_4 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року є рідними сестрами.

Встановити факт належності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свідоцтва про право власності на нерухоме майно, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, яке видане 19.01.1999 року Центральним районним виконавчим комітетом Миколаївської міської ради на підставі рішення виконкому Центрального району від 11.12.1998 року №124.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено «26» березня 2018 року.