Справа № 484/4498/17
Провадження № 2/484/381/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Лянгорт З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 р. до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказала, що 18.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 винесено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11446, за яким з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість, не сплачену в строк за кредитним договором б/н від 01.02.2011 року, за 2365 днів (з 01.02.2011 року по 24.07.2017 року) в сумі 58 666.20грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки, нотаріусом належним чином не перевірено безспірність заявлених до стягнення вимог. Крім того, відповідачем нотаріусу не було надано необхідний перелік документів, на підставі яких стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку, зокрема, оригінал кредитного договору, а надана відповідачем виписка з її рахунку не містить відмітки про непогашення заборгованості. Також, щодо розміру заборгованості за вказаним кредитним договором існує спір, оскільки кредитні кошти були зняті з картки невстановленою особою, після викрадення у позивача гаманця разом з кредитною карткою, про що одразу було повідомлено правоохоронні органи та відповідача. На даний час проводиться досудове розслідування. Крім того, позивач вказує, що вона не приєднувалась до програми кредитування, а відповідачем безпідставно неодноразово змінювалась відсоткова ставка.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити та справу слухати без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі. Відзив на позов не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2011р. відповідач звернулась до ПАТ КБ "Приватбанк" із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та погодилась, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Крім того, позивач ознайомилась та погодилась на Умови та Правили надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та зобовязалась, регулярно знайомитись з їх змінами на офіційному сайті, про що свідчить особистий підпис позивача у вказаній анкеті заяві.

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до ОСОБА_1 із позовною заявою про стягнення з останньої на їх користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.02.2011 р. в розмірі 30 671,92 грн.( справа № 484/3319/16-ц).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2017 року вказана позовна заява була залишена без розгляду.(а.с.34-35)

13.09.2018 року, на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ПАТ КБ "Приватбанк" відмовлено у поверненні судового збору за подання позовної заяви по справі № 484/3319/16-ц.(а.с.36-37)

18.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 винесено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11446, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором без номеру від 01.02.2011 року за 2365 днів, а саме: з 01.02.2011 року по 24.07.2017 року, в сумі 58 666 грн. 20коп.(а.с.9)

З розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ "Приватбанк" приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 для винесення виконавчого напису, вбачається. що станом на24.07.2017р. загальна сума заборгованості за кредитним договором без номеру від 01.02.2011 року складає 58 666 грн. 20коп.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Тобто, вказаними нормами передбачено право кредитора розпочати процедуру звернення стягнення заборгованості за кредитним договором у разі порушення боржником його умов.

19.10.2017 року за вих. № 27, ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису.(а.с.15-16)

06.11.2017 року головним державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 55048095, на підставі вищевказаного виконавчого напису.(а.с.7)

Вказана постанова була направлена на адресу ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" 06.11.2017 року за вих.. № 32191/12 для відома та для виконання, проте жодних відомостей про отримання останніми даної постанови матеріали справи та виконавчого провадження не містять.

06.11.2017 року головним державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області по виконавчому провадженню № 55048095 винесені постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника, згідно яких накладено арешт на все майно та на всі грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, які належать ОСОБА_1

Зазначені постанови були направлені на адресу ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" 06.11.2017 року за вих. № 32213/12 та вих. № 32214/12 для відома та для виконання, проте жодних відомостей про отримання останніми даної постанови матеріали справи та виконавчого провадження не містять.

В позовній заяві позивач вказує, що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки, нотаріусом належним чином не перевірено безспірність заявлених до стягнення вимог, відповідачем нотаріусу не було надано необхідний перелік документів, на підставі яких стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку, зокрема, оригінал кредитного договору, а надана відповідачем виписка з її рахунку не містить відмітки про непогашення заборгованості. Також, щодо розміру заборгованості за вказаним кредитним договором існує спір, оскільки кредитні кошти були зняті з картки невстановленою особою, після викрадення у позивача гаманця разом з кредитною карткою, про що одразу було повідомлено правоохоронні органи та відповідача. На даний час проводиться досудове розслідування.

Вказане твердження позивача є слушним виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно підпунктів 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Порядку Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем . Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що, в порушення вищевказаних норм, відповідачем, при зверненні до нотаріуса для одержання виконавчого напису, не було надано оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору № б/н від 01.02.2011 р.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року № 754/9711/14-ц, яка згідно зі ст. 417 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Зокрема, спростовує безспірність існування заборгованості боржника та її розміру той факт, що 24.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Первомайського ВП ГУНП України в Миколаївській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення стосовно неї, за фактом заволодіння платіжними картками та грошима останньої. Вказана заява була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 0003967 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.(а.с.44)

З приводу даного факту, 28.01.2016р., позивач звернулась з заявою до ПАТ КБ "Приватбанк", в якій повідомила, що 24.12.2015 року невідомими особами з її карток 5*33 та 5*83 були зняті кошти, на загальну суму 10 444грн, а саме: з картки 5*33 460грн., з картки 5*83 9600грн. Після чого вона одразу подзвонила на номер Приватбанку 3700 для негайного блокування вказаних карток. Крім того, в заяві вказано, що на даний час ведеться досудове розслідування, а зняття коштів було здійснено поза межами її волі, а тому вона не являється позичальником зазначених грошових коштів, у звязку з чим просила не покладати на неї обовязок, щодо їх повернення та припинити нарахування відсотків за користування кредитним лімітом.(40-41)

У відповідь на вказану заяву, 10.02.2016 року, відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її вимог, оскільки письмовий запит фізичної особи клієнта банку має бути підписаний цією особою, а її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально, що зроблено не було.(а.с.42-43)

Натомість, 19.04.2016 року від відповідача на адресу позивача була надіслана повістка про виклик в якій зазначено, що для уникнення подання проти останньої заяви про вчинення злочину, їй необхідно негайно зателефонувати кредитному інспектору та прибути до ПАТ КБ «Приватбанк» в строк до 21.04.2016р.(а.с.45)

Тобто, враховуючи вищевикладене, взагалі не зрозуміло хто саме користувався грошовими коштами, які були надані ОСОБА_1 на платіжну картку на підставі кредитного договору б/н від 01.02.2011 року, а тому сума заборгованості, а також сам факт її наявності не можуть вважатись безспірними.

Крім того, ПАТ КБ "Приватбанк" зверталось до ОСОБА_1 із позовною заявою про стягнення з останньої на їх користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.02.2011 р. в розмірі 30 671,92 грн., яка ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2017 року була залишена без розгляду.

Вказана ухвала суду відповідачем не оскаржувалась.

Також, відповідно до розрахунку заборгованості, який відповідач надав нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису вбачається, що має місце збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами за договором б/н від 01.02.2011 року, а саме: з 15.07.2013 року по 01.09.2014р. 27,6%, з 01.09.2014р. по 01.04.2015р. 32,4 %, з 01.04.2015р. по 31.05.2015р. 40% та нарахування процентів на прострочену заборгованість за підвищеною процентною ставкою. Крім того, в період з 01.06.2015р. по 24.07.2017р. відсоткова ставка також неодноразово змінювалась. Доказів правомірності застосування таких процентних ставок, обґрунтування їх розміру матеріали справи не містять. Неправильний розрахунок розміру процентів за користування кредитом прямо впливає на розмір заборгованості.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідач на користь позивача 960 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованим в реєстрі за № 11446 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором без номеру від 01.02.2011 року за 2365 днів, а саме: з 01.02.2011 року по 24.07.2017 року, в сумі 58 666 (п'ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят шість)грн. 20коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 960 (дев'ятсот шістдесят) грн.

Повне судове рішення буде складено 06.04.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: