Справа № 442/2680/17
Провадження № 2/442/217/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради до ОСОБА_1, з участю третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Стебницька міська лікарня» Дрогобицької міської ради про відшкодування шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Дрогобицької міської ради 1664,92 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про повернення даного позову позивачу, оскільки в прокуратури відсутні повноваження на подання позовів в інтересах державних підприємств та органів місцевого самоврядування.

Прокурор Подолячек С.В. заперечила проти даної заяви, оскільки Конституційний суд України в рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 визначив, що прокурори та їх заступники вправі звертатись до суду з позовною заявою виключно в інтересах держави в особі органів державної влади або органів місцевого самоврядування, яким надані повноваження органів виконавчої влади.

Представник КНП «Стебницька міська лікарня» Дрогобицької міської ради ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, просила проводити розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України „Про прокуратуру від 14.10.2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.ч.3,4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 цього Кодексу.

Конституційний Суд України в рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави; обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Звертаючись з даним позовом до суду прокурор послався на те, що ОСОБА_1 своїми умисними діями, використала завідомо підроблений документ, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України та своїми умисними діями шляхом обману заволоділа чужим майном, тобто вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України. Витрати, які здійснені КП «Стебницька міська лікарня» Дрогобицької міської ради з вини ОСОБА_1негативно впливають на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоровя та забезпечення повязаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурором в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.

Прокурор зазначив, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України „Про прокуратуру наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень, чим і скористався відповідач, подавши заяву про залишення позову прокурора без розгляду.

У своїй заяві представник відповідача вказує на те, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Зазначає, що в штаті відділу охорони здоровя ДМР та у Дрогобицькій міській раді є юристи, основними обовязками яких є звернення до суду у разі порушення прав територіальних громад. Проте підстав, з яких дані функції перейшли до органів прокуратури в даній справі не наведено.

Також зазначає, що визначення поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження" надано в Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99 р. № 1-1/99. Згідно з цим Рішенням під таким органом слід розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Тобто, виходячи з вимог ЦПК і ГПК та їх офіційного тлумачення Конституційним Судом України, органи прокуратури можуть представляти лише ті органи місцевого самоврядування, які наділені повноваженнями органів виконавчої влади. Враховуючи вимоги Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеві ради як органи місцевого самоврядування не наділені жодними делегованими повноваженнями органів виконавчої влади. Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" делегованими повноваженнями можуть наділятися лише виконавчі органи місцевих рад.

Підтвердженням тому є положення глави 2 розділу II Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", в яких визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Ці повноваження, відповідно до статей вказаної глави, розділені на власні повноваження виконавчих органів рад і на делеговані повноваження.

Разом з тим стосовно повноважень місцевих рад поділ повноважень на власні та делеговані відсутній, і це дає підстави стверджувати, що місцеві ради не наділені делегованими повноваженнями органів виконавчої влади.

При оцінці наявності підстав для звернення прокурора з даним позовом суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді спору.

Однак, заступником керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області не зазначено причин неможливості позивачем, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Твердження прокурора про те, що Дрогобицька міська рада самостійно не зверталась до суду з позовом про відшкодування 1664,92 грн. незаконно отриманих коштів відповідачем, не спростовує наявність об'єктивної можливості самостійно звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до п.4. ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи. Оскільки провадження у даній справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суд вважає, що дану справу слід залишити без розгляду на підставі п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне розяснити прокурору, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.56, 175, 177, 185, 257 ЦПК України, суд

постановив:

Позов заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради до ОСОБА_1, з участю третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Стебницька міська лікарня» Дрогобицької міської ради про відшкодування, завданої злочином - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.П. Хомик