Справа № 639/5348/17
УХВАЛА

"02" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 року до суду подана уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу 603728,79 грн. за договором позики від 11.10.2013 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Вказує, що договір позики від 11.10.2013 року, на якій посилається позивач в позові є підписаним, а не укладеним, оскільки жодних грошових коштів за цим говором не передавалось, а тому відсутній предмет спору, а саме наявність заборгованості.

Другий представник відповідача підтримав доводи представника та просив задовольнити клопотання в повному обсязі, закрити провадження по справі.

Представник позивача заперечував щодо задоволення даного клопотання, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, в тому числі і у випадку відсутності предмету спору.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд приходить до висновку, що фактично в своєму клопотанні представник відповідача висловлює позицію відповідача щодо обставин та умов укладення договору позики від 11.10.2013 року, умови виконання якого є предметом позовних вимог, що судом розцінюється як заперечення проти позову та є підставою для їх дослідження під час розгляду справи по суті в судовому засіданні.

Посилання представника відповідача про відсутність предмету спору, а саме наявності заборгованості за договором та підстави для закриття провадження по справі за п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За цих обставин, дослідивши доводи сторін, суд приходить до висновку, що дане клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає в підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 4,12,197, 255, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвали суду, які визначені в ст. 353 ЦПК України може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Суддя -