У х в а л а

Іменем України

4 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 196/1153/16-ц

провадження № 61-929 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідачі: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

представники ОСОБА_8: ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року у складі судді Гудим О. М. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договорів про встановлення права користування земельними ділянками недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що 30 грудня 2009 року та 5 січня 2010 року між ним та ОСОБА_7 укладено два договори оренди землі, за умовами яких він прийняв в оренду належні ОСОБА_7 земельні ділянки площею 33,58 га та 46,05 га., які розташовані на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, строком на 49 років. Право власності ОСОБА_7 на зазначені земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 2 березня 2001 року та державним актом про право власності на земельну ділянку від 24 липня 2003 року. На підставі актів передачі та прийому йому були передані в оренду спірні земельні ділянки, а ним на виконання умов вищевказаних договорів оренди землі було сплачено орендну плату за весь строк користування земельними ділянками.

Проте у серпні 2016 року йому стало відомо про те, що 15 березня 2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено два договори про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), за умовами яких ОСОБА_7 передала у користування ОСОБА_8 вищевказані земельні ділянки, які знаходились у нього в оренді, при цьому зазначені договори оренди землі не були розірвані чи припинені. Вважав, що такими діями відповідачів порушено його права.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4 просив суд визнати два договори про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 15 березня 2016 року, укладені між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, недійсними.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року відкрито провадження у вищевказаній справі.

19 квітня 2017 року представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання договорів оренди землі від 30 грудня 2009 року та 5 січня 2010 року, укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, недійсними.

25 липня 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про об'єднання в одне провадження справи за позовом ОСОБА_8 про визнання договорів оренди землі недійсними зі справою за вказаним вище позовом ОСОБА_4

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - про об'єднання в одне провадження справи за позовом ОСОБА_8 зі справою за позовом ОСОБА_4 відмовлено. Клопотання представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договорів про встановлення права користування земельними ділянками недійсними зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання договорів оренди землі недійсними.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що провадження у даній справі підлягає зупиненню, оскільки вирішення справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання договорів оренди землі недійсними вплине на вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договорів про встановлення права користування земельними ділянками недійсними.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена, судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що питання про визнання договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 15 березня 2016 року недійсними (предмет позову ОСОБА_4.) не може бути вирішене до розгляду справи про визнання договорів оренди землі від 30 грудня 2009 року недійсними (предмет позову ОСОБА_8.).

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення у частині зупинення провадження у справі скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не вказали конкретних питань, які могли б бути вирішені в одній справі та стосувалися підстав чи заявлених вимог в іншій. Первісним землекористувачем спірних земельних ділянок був він, оскільки 30 грудня 2009 року та 5 січня 2010 року було укладено договори оренди землі. У період з 2009 по 2016 роки питань щодо укладення чи виконання зазначених договорів оренди не виникало. Проте 15 березня 2016 року йому стало відомо про укладення між відповідачами договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 15 березня 2016 року щодо тих самих земельних ділянок, що перебували у нього в оренді. Суди формально розгляну клопотання ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі, так як таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою ОСОБА_4

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2018 року справа призначена до судового розгляду.

22 березня 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_4 надійшла нотаріально посвідчена заява про відмову від поданої ним касаційної скарги на оскаржувані судові рішення.

Враховуючи те, що заява про відмову від касаційної скарги подана до закінчення касаційного розгляду справи, заява підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відмову від поданої ним касаційної скарги задовольнити.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк