АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2954/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

розглянувши у порядку ст.369 ЦПК України апеляційну скаргу Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2»

на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року

в цивільній справі за матеріалами позовної заяви Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 р. Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з останнього 2960 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року позовну заяву Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» було залишено без руху на строк у 5 днів з дня отримання копії ухвали для сплати судового збору.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2017 р. вищевказану позовну заяву було визнано неподаною та повернуто.

Не погодившись з такою ухвалою Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування даної ухвали суду. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, вказує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції порушує права позивача, гарантовані Конституцією України, оскільки позивач при поверненні позовної заяви у зв'язку з несплатою судового збору позбавляється права на судовий захист.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XIIПрикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цих межах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи позовну заяву без руху суд вказував позивачу на необхідність сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її, суд вказував на відсутність підстав для задоволення заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору та зазначав про не усунення недоліків позовної заяви в обумовлений ЦПК України строк.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 вказаної статті визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Як убачається з матеріалів справи, позивач після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху звернувся до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування незадовільного майнового стану та фінансової неможливості сплатити судовий збір у розмірі 1600 грн. було надано наступні докази: лист ДПІ у Шевченківському районі м. Києва про відкриті позивачем рахунки у банківських установах (а.с. 14), а також довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 14.09.2017 р. та 24.11.2017 р. щодо відсутності залишку коштів на рахунках, відкритих на ім'я Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» (а.с. 15, 16).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Таким чином, розмір судового збору має визначатися з урахуванням конкретних обставин справи, включаючи фінансову спроможність заявника сплатити його, що має суттєве значення для визначення того, чи може особа використати своє право доступу до суду.

Відмовляючи Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» у звільненні від сплати судового збору у сумі 1600 грн. за подання позовної заяви з ціною позову у розмірі 2960 грн., суд формально послався на відсутність беззаперечних доказів на підтвердження фінансової неможливості заявника сплатити судовий збір; питання фінансової спроможності заявника сплатити судовий збір з урахуванням наданих на підтвердження таких обставин доказів не дослідив; не з'ясував, чи дотриманий баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за подання позовної заяви та правом заявника на доступ до правосуддя; належним чином не мотивував своїх висновків щодо вирішення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

З врахуванням викладеного, погодитись з постановленою ухвалою неможливо, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379,381, 382 ЦПК( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року)України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року скасувати. Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: