Ухвала

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 161/14760/17

провадження № 61-11004ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Курило В. П. у справі за позовом ОСОБА_1 до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 28 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 28 грудня 2017 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було надіслати на адресу суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, вказати у прохальній частині скарги судові рішення, які скаржник просить переглянути, зазначити, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, та надати документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної, і встановлено строк для виправлення вказаних недоліків до 23 березня 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

29 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Курило В. П., яка обґрунтована тим, що неможливість сплати судового збору заявником через відсутність доходів підтверджена довідкою державної установи «Київський слідчий ізолятор», однак суддею не наведено мотивів неприйняття належного доказу. Крім того, суддя Курило В. П. не відреагувала на незабезпечення безоплатної правової допомоги регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги міста Києва у справі № 161/14760/17, зокрема для усунення недоліків позову фахівцем у галузі права. ОСОБА_1 вважає суддю Курило В. П. упередженою, що ґрунтується на незаконній відмові в доступі до правосуддя і забезпеченні права ув'язненого на безоплатну правову допомогу.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2018 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Курило В. П. визнано необґрунтованою.

Відповідно до частини другою та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача Курило В. П. передано судді Верховного Суду Стрільчуку В. А. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Із заяви ОСОБА_1 про відвід судді Курило В. П. вбачається, що в ній викладено незгоду зі змістом і мотивами ухвали судді Курило В. П., що не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді Курило В. П., тому у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Курило В. П. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук