Справа № 307/3162/17
Провадження № 2/307/437/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року м. Тячів

Тячівським районним судом Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третя особа Орган опіки і піклування про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька та дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 де третя особа Орган опіки і піклування про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька та дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон, посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2010 року та рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2016 року шлюб між ними розірвано, про що свідчить копія рішення суду. Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться у неї на вихованні та на її повному утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач перестав піклуватися про доньку, а батьківський обов'язок в частині матеріального забезпечення дитини виконує лише в межах присуджених судом до стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 гривень. У зв'язку з тим, що в Україні вона не має постійного місця роботи, а тому вимушена працювати в Чеській Республяці і по місцю її роботи вона має всі необхідні умови, щоб забезпечити дитині нормальні умови проживання та гідний відпочинок. Вона хоче відвезти дитину на відпочинок з метою розширення її кругозору, змінити для неї клімат, оскільки вона часто хворіє. Зараз їй невідомо місце знаходження відповідача, він при телефонних розмовах навідріз відмовляється надати нотаріально завірено згоду на виїзд дочки за кордон, не кажучи вже про те, що його не турбує як батька доля їх дитини, він не цікавиться за які кошти вона утримує дитину та жодного разу не поцікавився здоров'ям дитини. Вона втомилася принижуватися перед відповідачем, вмовляючи його надати письмову згоду на вивезення дитини за кордон. Тому просить суд надати дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та дозволити на її виїзд за кордон до Чеської Республіки без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від дати винесення рішення та до 31 серпня 2018 року.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала суду заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що її донька часто хворіє і потребує догляду та обстеження у лікарів, оскільки вона не має роботи на Україні, а працює за кордоном і має можливість лікувати доньку в Чеській Республіці та забезпечити їй гідні умови проживання та відпочинок, і для цього потрібно щоб вона змогла безперешкодно виїжджати за межі території України, так як відповідач всіляко перешкоджає. Тому просить суд надати дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та дозволити на її виїзд за кордон до Чеської Республіки без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від дати винесення рішення та до досягнення нею шістнадцятирічного віку. Справу просить суд розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду відзив на позовну заяву, посилаючись на те, що позивачка не зверталася до нього з проханням про надання згоди на виготовлення та виїзд документів для доньки і не заперечує щоб їх донька їздила на канікулах на відпочинок, але щоб не переривала навчальний процес. Однак, він хоче знати куди і наскільки виїжджає його донька. Тому просить суд в задоволенні позові відмовити.

Відповідач причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник Органу опіки і піклування Тячівської РДА в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У зв'язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що позивачка уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 23 жовтня 2010 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2016 року розірвано.

З свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 від 01.11.2011 р. вбачається, що ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_4 знаходиться на утриманні та вихованні у позивачки, що стверджується довідкою Тереблянської сільської ради від 26.12.2017 р.

З наданих позивачем позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог на виїзд дитини за кордон вбачається, що відповідач відмовляє їй у наданні згоди на виїзди дитини з нею за кордон на відпочинок, оздоровлення та лікування, вказує на безпідставне зловживання відповідачем своїми правами, що задає моральної травми власній дитині, шкодить інтересам дитини та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дитині.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно з п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок їх виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Батько неповнолітньої ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, нотаріально посвідченого дозволу на виїзд закордон дочці суду не надав, а також не надав доказів (поважних причин) ненадання такого., а тому в інтересах неповнолітньої дитини та можливості її належного виховання та лікування, суд вважає, за можливе надати дозвіл Тячівському РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та дозволити на її виїзд за кордон до Чеської Республіки без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від дати винесення рішення та до 28 березня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 154 СМ України, ст.ст. 19, 242 ЦК України та ст. 4 ч.2 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України ", п. 16 „Правил оформлення і видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення ",

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та дозволити на її виїзд за кордон до Чеської Республіки без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від дати винесення рішення та до 28 березня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29.03.2018 р.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканець АДРЕСА_2

Третя особа: Орган опіки та піклування Тячівської РДА, місце розташування: м. Тячів, вул.. Незалежності, 30.

Суддя Тячівського

районного суду: В.В.Чопик