Провадження № 2/520/3046/18
Київський районний суд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка у листопаді місяці 2017 року звернулася до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, стверджуючи, що відповідачка квартирою не користується більше 17 років, майно відповідачки у квартирі відсутнє, участі в утриманні квартири ОСОБА_2 ніколи не приймала, фактичне місце знаходження та місце мешкання відповідачки позивачці не відоме.
Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились, представник позивачки - ОСОБА_3 надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачевої сторони, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечує.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року та п.9 ч. 1 Перехідні положення Розділ ХІІІ ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про дату, час і місце судового засідання за місцем реєстрації у відповідності до вимог закону, про причини неявки до суду не повідомила, відзив не надала. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:
позивачка - ОСОБА_1 - є користувачем квартири АДРЕСА_1. Зазначену квартиру у 1966 році позивачка отримала на склад сім'ї 3 особи ( вона, чоловік та син ) на підставі ордеру НОМЕР_2 від 16.07.66 р., виданого рішенням виконкому Жовтневої районної ради від 15 липня 1966 р. Всі члени сім`ї заселилися та отримали реєстрацію за вказаною адресою. На даний час відповідно довідки №3440 від 13.11.2017 року у спірній квартирі має реєстрацію позивачка та ОСОБА_2 - колишня невістка, дружина померлого сина позивачки. Позивачка у заяві стверджує, що ОСОБА_2 15 липня 1983 року оформила реєстрацію у квартирі №54 у відповідності до вимог чинного законодавства у якості члена сім'ї. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 відповідачка у 2001 році звільнила квартиру. Більше 17 років ОСОБА_2 не цікавиться спірним житловим приміщенням, не несе будь-яких витрат на його утримання, але добровільно відповідачка не оформляє зняття з реєстраційного обліку по квартирі. Позивачка доводить, що фактичне місце знаходження ОСОБА_2 їй невідоме. ІНФОРМАЦІЯ_5 році її син - ОСОБА_4 помер - актовий запис №8907 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 13.09.2013 року. Позивачка стверджує, що вона є людиною похилого віку, мешкає одна, чоловік та син померли, наявність реєстрації у відповідачки по спірній квартирі порушує її право на приватизацію житла - без письмової згоди відповідачки у неї не приймають заяву про приватизацію квартири. Крім того, вона повинна сплачувати додаткові витрати на комунальні послуги за відповідачку, яка більше 17 років у квартирі не проживає, не несе будь-яких витрат по утриманню квартири.
На обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на такі докази:
заочне рішення Київського райсуду м. Одеси від 03.04.2012 року, копію ідентифікаційного коду НОМЕР_1, акт про не проживання ОСОБА_2, складений сусідами позивачки від 13.11.2017 року та посвідчений керівником дільниці №6 КП ЖКС «Вузівський», копію громадянського паспорту, довідку №3440 від 13.11.2017 року КП ЖКС «Вузівський» з місця проживання і реєстрації позивачки, копію ордеру НОМЕР_2 від 16.07.1966 р., розпорядження на переоформлення договору найму №2888/043 від 11 серпня 2014 р., копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4
Дослідивши надані позивачкою докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідачка понад 17 років не користується квартирою АДРЕСА_1, залишила це житло у добровільному порядку більше 15 років тому назад, не несе витрат по утриманню квартири. Обставин, які б заважали ОСОБА_2 заселитися і мешкати в квартирі суд не встановив, тому суд визнає, що ОСОБА_2 втратила право користування жилою площею у вище вказаній квартирі.
Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу права користування жилою площею регулюються ст.71 ЖК України.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Керуючись ст.263,265,267-268,280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспорт відсутній ) такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.