Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа Білоцерківська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:022:0759, площею 0,1000 га, що розташована на території с/т «Тепличне» в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення земельної ділянки ведення колективного садівництва та городництва, в порядку спадкування за законом після померлої 28 грудня 2014 року ОСОБА_2.

В обґрунтування позову зазначав, що 28.12.2014 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована на території с/т «Тепличне» в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення земельної ділянки ведення колективного садівництва та городництва, кадастровий номер: :02:022:0759. Постановою нотаріуса відмовлено йому у оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

19.12.2017 року відкрито провадження у даній справи та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач, представник відповідача та третьої особи не з'явились, в поданих заявах просили розглянути справу у їхню відсутність.

Позивач в поданій заяві від 20.03.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

28.12.2014 року померла ОСОБА_2, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 30.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Згідно наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 107641, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га в межах згідно з планом, що розташована на території с/т «Тепличне» в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення земельної ділянки ведення колективного садівництва та городництва, кадастровий номер: :02:022:0759.

18.11.2017 року постановою державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав за законом на земельну ділянку площею 0,1000 га в межах згідно з планом, що розташована на території с/т «Тепличне» в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення земельної ділянки ведення колективного садівництва та городництва, кадастровий номер: :02:022:0759, яка залишилась після смерті 28.12.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день смерті була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 в звязку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2.

Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру Головного управління держгеокадастру у Київській області № НВ-917 від 13.11.2017 року земельна ділянка площею 0,1000 гектарів, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, СТ «Тепличне», наданої для ведення колективного садівництва, кадастровий номер :02:022:0759 знаходиться у приватній власності, проте відомості про власника та документ, що встановлює право власності на земельну ділянку у витягу відсутні.

Разом з тим, згідно листів Міського управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління держгеокадастру у Київській області та довідки міського управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління держгеокадастру у Київській області земельна ділянка з кадастровим номером :02:022:0759 зареєстрована в НКС по постанові КМУ № 1051, в звязку з чим, відділ у Білоцерківському районі не може внести достовірні дані щодо відомостей про право власності або постійного користування. Дану технічну помилку виправити не має можливості. Тому, в вище наведеним, вважати земельну ділянку з кадастровим номером :02:022:0759 зареєстровану в НКС на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-КВ № 107641 від 22.08.2000 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.3 ст.334 ЦК України).

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до розяснення п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З копії спадкової справи вбачається, що будь-які інші спадкоємці, крім позивача на спадкове майно не претендують.

Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом земельної ділянки, не може оформити на спадкове майно відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично вказана земельна ділянка є об'єктом спадкового майна за законом, а сукупність наявних у справі доказів свідчать про належність спірної земельної ділянки померлій матері позивача, тому суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, паспорт: СМ 310423 виданий 01.12.2000 року) до Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (адреса: Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Миру, 4, ), третя особа Білоцерківська районна державна нотаріальна контора (адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченка, 65а) про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:022:0759, площею 0,1000 га в межах згідно з планом, що розташована на території с/т «Тепличне» в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення земельної ділянки ведення колективного садівництва та городництва, після померлої 28 грудня 2014 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3