Справа № 618/214/18
Провадження № 2/618/77/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 січня 2001 року померла його мати ОСОБА_3, після її смерті залишилася земельна частка (пай) на території Вільшанської сільської ради, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0141084 від 22 лютого 1997 року. Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до Дворічанської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадшину після смерті матері, але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу державним нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просив суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай).

В відкрите судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність.

Предстаник відповідача ОСОБА_2 до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність

Представник відповідача - Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ВЛ №462795 від 12 грудня 1980 року, виданого Крестищенською сільською радою Красноградського району Харківської області, ОСОБА_1 народився 21 листопада 1980 року, батько ОСОБА_4 мати ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-ВЛ №252802 від 22 січня 1986 року, виданого Крестищенською сільською радою Красноградського району Харківської області, ОСОБА_2 народилася 27 листопада 1985 року, батько ОСОБА_4 мати ОСОБА_3.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 259405 від 03 січня 2001 року, виданого Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_4 помер 01 січня 2001 року.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 259421 від 03 січня 2001 року, виданого Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_3 померла 01 січня 2001 року.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-30/884 від 11 лютого 2017 року, ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 183, Дворічанського району Харківської області по день смерті 01 січня 2001 року, разом з нею по день смерті проживали та були зареєстровані син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 Спадкоємцями першої черги у померлої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно з довідкою відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 29-20-0.23,17-165/108-18 від 30 січня 2018 року, на імя ОСОБА_3 КСП «Вільшанське» видав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0141084 від 11 лютого 1997 року на території Вільшанської сільської ради.

Відповідно до заяви зареєстрованої в реєстрі за №45 від 22 лютого 2018 року, посвідченої секретарем Вільшанської сільськи ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 відмовилася від своєї частки спадщини на користь рідного брата ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №142/02-31 від 16 лютого 2018 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 01 січня 2001 року, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Згідно з ст. 46 Закону України «Про нотаріат», спадкоємець повинен предявити належний правовстановлюючий документ про право власності на імя спадкодавця.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права на право на земельну частку (пай) в судовому порядку.

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину.

Таким чином, згідно з ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право власності на зазначену земельну частку (па) перейшло до позивача.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює відповідачам наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та відповідачі, які не заперечували проти задоволення позову, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 16, 392, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 206, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на право на земельну частку (пай), розташовану на території Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР №0141084 від 22 лютого 1997 року, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 01 січня 2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов