пр. № 2/759/2648/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 рокусуддя Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія "Комфорт-Майстер" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Вент" про стягнення завданих збитків,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія "Комфорт-Майстер" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Вент" про стягнення завданих збитків .

Крім того,представник позивача подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд з метою забезпечення позову на час розгляду судового спору вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і знаходяться у них або в інщих осіб.

В обґрунтування заяви, позивач посилається на те, що невжиття заходів до забезпечення позову перешкоджатиме чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Вказану заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Розглянувши вказану заяву, враховуючи надані докази до справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 2 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Суддею встановлено, що на даній стадії розгляду справи немає підстав для забезпечення позову, оскільки позивач не довів наявність обгрунтованих ризиків, що мождуть ускладнити не виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія "Комфорт-Майстер" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Вент" про стягнення завданих збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи та підлягає негайному виконанню.

Суддя Т.О. Величко