Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/619/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Рижого О.А.,

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.М.

скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Болкуневича І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у рівненській області ОСОБА_2-,

встановив:

У поданій до суду скарзі скаржник ОСОБА_1 просить визнати дії державного виконавця Болкуневича І.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 09.02.2018 року по виконавчому провадженню №49435399 незаконними, скасувати постанову про повернення виконавчого провадження та повернути виконавчий лист у Сарненський районний відділ державної виконавчої служби.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.05.2015 року Сарненським районним судом видано виконавчий лист №572/619/15-ц на виконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13.05.2015 року про витребування у ОСОБА_3 та передачі йому сівалки марки С3-3,6 вартістю 1918 грн. в робочому стані. 09.02.2018 року головним державним виконавцем Болкуневичем І.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження", коли стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій. 08.02.2018 року державним виконавцем був складений акт про те, що скаржник відмовився від отримання сівалки в робочому стані. в присутності свідків, яких запросив боржник, хоча підставою для повернення виконавчого листа, як зазначено в постанові , є перешкоджання ним проведення виконавчих дій. Скаржнику не зрозуміло в чому полягає перешкоджання ним у проведенні виконавчих дій. Він відмовився отримувати не ту сівалку, яка значиться в рішенні суду. Вказав, що йому була запропонована сівалка в неробочому стані, розкомплектована, про що свідчили свіжі сліди деформування, був відсутній циліндр, замінений дишель, зняті щитки, замінені бункера та інше. Він звертав увагу виконавця на те, що сівалка, є розкомплектована в неробочому стані, однак останній склав акт про те, що скаржник відмовився отримувати сівалку в неробочому стані, в присутності свідків, яких запросив боржник. Підставою для повернення виконавчого листа державний виконавець зазначив перешкоджання ОСОБА_1 проведення виконавчих дій. Державний виконавець Болкуневич І.В. не вжив своєчасно та в повному обсязі всіх можливих заходів, передбачених ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" для виконання рішення суду.

На адресу суду від Сарненського районного відділу державної виконавчої служби надійшов відзив на скаргу. В даному відзиві зазначено, що на виконанні у Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №572/619/15-ц від 25.05.2015 року виданого Сарненським районним судом Рівненської області про витребування у ОСОБА_3 та передачу ОСОБА_1 сівалки СЗ-3,6 1918 грн. 20.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам для відома. Державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій для виконання рішення суду. 10.05.2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09.08.2016 року скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. 25.08.2016 року було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Актом від 26.05.2017 року встановлено, що за адресою боржника знаходиться дві сівалки СЗ-3,6. Згідно пояснень ОСОБА_3 та понятого ОСОБА_4 одна із сівалок перебуває в робочому стані, інша в неробочому, стягувачем висловлено відмову від отримання будь-якої сівалки СЗ-3,6. 07.02.2018 року на адресу боржника і стягувача направлено повідомлення про здійснення виїзду за місцем проживання боржника з метою встановлення факту знаходження сівалки та подальшого проведення виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області. Актом державного виконавця від 08.02.2018 року в присутності сторін виконавчого провадження та понятих, встановлено факт знаходження за адресою боржника сівалки СЗ-3,6 в робочому стані. Дане майно було описане та накладено арешт, відповідальним зберігачем призначено боржника ОСОБА_3

ОСОБА_1 було запропоновано прийняти сівалку в робочому стані на свою користь, однак скаржник в присутності сторін виконавчого провадження та понятих відмовився від отримання сівалки, про що 08.02.2018 року був складений акт.09.02.2018 року стягувачу було повернуто виконавчий документ на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження". Просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав скаргу повністю. Пояснив, що 08.02.2018 року він разом з державними виконавцями прийшли в господарство боржника ОСОБА_3 де було два понятих, які встановили, що сівалка, яка знаходилася в господарстві боржника в робочому стані. Він наголошував державному виконавцю, що сівалка, яка була в наявності на подвірї ОСОБА_3, не та, яку по рішенню суду йому повинні були повернути. Державний виконавець під час опису та арешту майна не описав детально даної сівалки.

Державний виконавець Болкуневич І.В. вважає скаргу необґрунтованою, та відмовити у її задоволенні. При виконанні виконавчого провадження державним виконавцем повністю дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження". Скаржнику було запропоновано отримати сівалку, однак він відмовився. Просить звернути увагу суду на те, що жодних скарг на дії державного виконавця, який засвідчував, що на подвірї ОСОБА_3 знаходиться робоча сівалка до начальника державної виконавчої служби або до суду не було. Також пояснив, що він не є спеціалістом в сільському господарстві, тому для встановлення чи робоча була сівалка він опитував як боржника, так і стягувача, а також були поняті, які розуміються на сільськогосподарської техніки. Всі учасники огляду ствердили, що сівалка, яка знаходилася в господарстві ОСОБА_3 була в робочому стані.

Перешкоджання стягувача у проведенні виконавчих дій полягає в тому, що він відмовився отримувати робочу сівалку. Підстав для закриття виконавчого провадження у державного виконавця не було, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена. Такої заяви стягувачем не було написано.

Вислухавши учасників судового процесу, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 25.05.2015 року Сарненським районним судом був виданий виконавчий лист №572/169/15-ц про витребування у ОСОБА_3 та передачі ОСОБА_1 сівалки СЗ-3.6 вартістю 1918 гривень, яка виділена ОСОБА_1 згідно протоколу №2 засідання комісії з майнових питань членів реформованого колективного сільськогосподарського підприємства на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай РВ №0081785 від 11.03.2009 року. Постановою від 27 травня 2015 року старшим державним виконавцем Лавренчук С.В. було відкрите виконавче провадження і проведено ряд виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду. 10.05.2016 року державним виконавцем було повернуто виконавчий лист на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Скаржником дії державного виконавця були оскаржені і ухвалою від 09.08.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області визнано дії виконуючого обовязки начальника відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції ОСОБА_5, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві незаконним. Скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 10.05.2016 року винесену виконувачем обовязки начальника відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції ОСОБА_5 по виконавчому листу №572/619/15-ц від 25.05.2015 року, а виконавчий лист повернуто у відділ ДВС Сарненського районного управління юстиції для подальшого виконання.

26.05.2017 року державним виконавцем Мельником Ю.В. був складений акт про те, що ним було встановлено те. що на подвірї ОСОБА_3 знаходяться дві сівалки з яких одна робоча, інша в неробочому стані. Факт робочого стану сівалки підтвердив ОСОБА_4 Стягувач відмовився від отримання робочої сівалки.

ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що даний акт був складений в приміщенні виконавчої служби через декілька днів, після виїзду на місце опису майна, що є підробкою документів.

Однак скаржник на підтвердження своїх доводів не надавав суду доказів того, що акт державного виконавця є підробленим документом. Дії державного виконавця з цього приводу не оскаржувалися.

Долучений до матеріалів справи скаржником лист ОСОБА_6 про те, що ним 13.12.2013 року громадянину ОСОБА_3 була реалізована сівалка СЗ-3.6 за 500 грн. Дана сівалка була розкомплектована і складалася з рами з бункерами (без сушників і коліс). Скаржник з приводу долучення даного листа конкретних пояснень не надав, лише пояснив, що ОСОБА_3 придбав сівалку за 500 грн.

07.02.2018 року державним виконавцем на адресу боржника та стягувача направлено повідомлення про здійснення виїзду за місцем проживання боржника з метою встановлення факту знаходження сівалки СЗ-3,6 та подальшого проведення виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 цієї ж норми передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів, які долучені до матеріалів справи вбачається, що в ході виконання вищевказаного виконавчого документа головним державним виконавцем Болкуневичем І.В. вчинено низку виконавчих дій.

Так, 08.02.2018 року державним виконавцем Болкуневичем І.В. в присутності сторін та понятих, встановлено факт знаходження за адресою Боржника сівалки СЗ-3,6 в робочому стані, про що був складений акт. Від підпису в даному акті ОСОБА_7 відмовився. 08.02.2018 року була винесена постанова про опис та арешт майна боржника, а саме сівалки СЗ-3,6 в робочому стані, відповідним зберігачем призначено боржника ОСОБА_3 під час опису та арешту майна було встановлено, що дана сівалка в робочому стані, пошкодження відсутні, виконує свої функції. Державним виконавцем було запропоновано ОСОБА_7 прийняти сівалку СЗ-3,6 в робочому стані та виконати рішення суду. Однак стягувач відмовився прийняти сівалку в присутності державного виконавця, боржника, понятих. Стягувача повідомлено про повернення виконавчого документу за п.4 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження".

09.02.2018 року головним державним виконавцем Болкуневичем І.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", а саме в перешкоджанні вчиненню виконавчих дій, що полягали у відмові отримати робочу сівалку.

Скаржник ОСОБА_7 у своїй скарзі до суду не навів, які саме дії, передбачені ст.ст. 10, 18 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем не виконані, також в судовому засіданні він не міг пояснити, які саме заходи виконавець не здійснив для виконання рішення суду від 13.05.2015 року.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що дії державного виконавця не суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження", вчинені у межах його повноважень, а тому у задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 383-387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Сарненський районний суд Рівненської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Рижий