Справа № 428/3100/18
Провадження №2/428/499/2018
11 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі Макаренко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комарістого Олекасандра Ігоровича про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, Комарістого Олекасандра Ігоровича про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачу на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі є колишніми власниками квартири та до теперішнього часу залишилися зареєстрованими в належній позивачу квартирі. В добровільному порядку відповідачі з реєстраційного обліку не знялися, оскільки були вимушені у терміновому порядку виїхати до ОСОБА_3 Федерації, у звязку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду.
Учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Причини неявки відповідачів суду не відомі.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії НМО № 983426, посвідченого 31.05.2017 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 1356.
Згідно копії паспорта громадянки України серії ЕН №277397, виданого 12.11.2003 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.06.2003 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
У відповідності до копії домової книги для реєстрації громадян, які мешкають у квартирі АДРЕСА_2, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Згідно акту фактичного не проживання від 12.01.2018 року, виданого КП «Житлосервіс «Світанок»», при перевірці фактичного не проживання ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що остання за вищевказаною адресою фактично не проживає з 2000 року по теперішній час.
Відповідно до копії паспорту громадянина ОСОБА_3 Федерації серії 45 11 544762, виданого 17.01.2012 року відділом УФМС Росії по м. Москва по району Пєрово, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 16.11.1999 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.
У відповідності до копії паспорту громадянина ОСОБА_3 Федерації серії 45 10 416021, виданого 08.10.2009 року відділенням по району Пєрово ВУФМС Росії по м. Москва, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 16.02.2004 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.
Враховуючи, що відповідачі є колишніми власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 та згідно п. 4.6 договору купівлі-продажу квартири від 31.05.2017 року, відповідачі зобов'язувалися знятися з реєстраційного обліку до 01.07.2017 року, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 128 від 16.03.2018 року про сплату судового збору в сумі 705,00 грн.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 705,00 грн, а саме, по 352,50 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комарістого Олекасандра Ігоровича про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
ОСОБА_7 (Комарісту) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3) сплачений судовий збір в сумі 705,00 грн., а саме, по 352,50 грн. з кожного.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Журавель