ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/130/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарі Галян Л.В.

за участі заявника ОСОБА_2

представників зацікавлених осіб Кузнєцова К.В., Сухомлинової Н.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Рада адвокатів м.Києва, Кваліфікаційно-дисциплвнарна комісія адвокатури м.Києва про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В своїй заяві посилався на те, що він в порядку передбаченому статтею 8 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (КДКА) міста Києва із Заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту від 15.09.2015 р. За результатами розгляду вище вказаної Заяви, КДКА міста Києва було прийнято рішення про допуск Заявника до складання кваліфікаційного іспиту. 28.10.2015 р. заявником, відповідно до вимог Закону та «Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні» (в редакції від 25.09.2015 р.) було сплачено внесок та успішно складено кваліфікаційний іспит. 18.11.2015 р. заявник, на підставі Свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту, з метою отримання свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та набуття статусу адвоката, звернувся до Ради адвокатів міста Києва із Заявою про направлення на стажування.Рішенням від 19.11.2015 р. Рада адвокатів м.Києва направила Заявника на стажування до адвоката Махінчука В.М. на період з 30.11.2015 р. по 30.05.2016 p., відповідно до індивідуального плану, затвердженого Радою адвокатів міста Києва.

За результатами проходження стажування, Радою адвокатів м.Києва було прийнято Рішення № 50 від 09.06.2016 р. про видачу Заявнику Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю. Зазначене Свідоцтво було видане Заявнику Радою адвокатів міста Києва 30.06.2016 р.

В подальшому заявник звернувся до Ради адвокатів м.Києва із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України (ЄРАУ). При цьому, Заявником було надано необхідні документи та сплачено внесок на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування відповідно до діючих вимог законодавства.

За результатами вказаного звернення відомості щодо Заявника, як адвоката, до ЄРАУ були внесені Радою адвокатів м.Києва.

Однак, Радою адвокатів України (РАУ) було прийнято Рішення № 153 від 11.06.2016 p., яким було затверджено Висновок Спеціальної тимчасової комісії з перевірки діяльності органів адвокатського самоврядування міста Києва щодо виявлених порушень КДКА м. Києва. Наступним Рішенням № 156 від 11.06.2016 р. РАУ заборонила вносити відомості щодо адвокатів, які отримали свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтв про складення кваліфікаційного іспиту, виданих КДКА м. Києва починаючи з 12.10.2012 р.

В подальшому, Рада адвокатів України прийняла Рішення № 267 від 17.11.2016 p., яким, зокрема, розглядалося питання «набуття статусу адвоката окремими особами»в пункті 4 якого, зазначено, що «Рада адвокатів України роз'яснює, що згідно з положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вирішення питань, пов'язаних із допуском до адвокатської професії осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, відноситься до компетенції кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури регіонів і рад адвокатів регіонів. Тому, вирішення питань щодо допуску до стажування і набуття статусу адвоката особами, які отримали свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту в місті Києві від органу, відмінного від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, створеної і сформованої в законний спосіб 08 жовтня 2016 року, і пройшли на цій підставі стажування, покладається на новостворену Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури міста Києва і оновлену Раду адвокатів міста Києва».

Таким чином, ОСОБА_2, в розумінні ст. 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є адвокатом, однак, вище зазначені Рішення РАУ впливають на визначеність його статусу, зокрема в частині дійсності правовстановлюючих документів, що підтверджують право на здійснення ним адвокатської діяльності.

В зв'язку з такими обставинами, заявник вирішив звернутись до суду із заявою про встановлення відповідних фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, просив :

- встановити факт правомірності та належності його звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту в порядку передбаченому ст. 8 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI;

- встановити факт дійсності Свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту серія НОМЕР_4 від 09.11.2015 р. виданого йому Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури міста Києва;

- встановити факт дійсності Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_2 від 30.06.2016 р. виданого заявнику Радою адвокатів міста Києва;

- встановити факт набуття ним статусу адвоката в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, на підставі Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_2 від 30.06.2016 р., з моменту видачі вищевказаного Свідоцтва, а саме - з 30.06.2016 р.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб - Ради адвокатів м.Києва, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва - в судовому засіданні висловили свої пояснення та проти задоволення заяви не заперечували.

Суд, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку щодо задоволення зави, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, в порядку передбаченому статтею 8 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту від 15.09.2015 р.

Умовами статі 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Стаття 8 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 цього Закону, має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.

Частиною 1 статті 50 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що кваліфікаційно- дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.

Оскільки місцем проживання заявника на момент подання заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту являлася адреса: м. Київ, вул. Бориспільська, б. 43, кв. 57, в порядку визначеному статтею 8 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернення було здійснено до КДКА міста Києва, яка була єдиним органом наділеним законодавством повноваженнями щодо прийняття кваліфікаційних іспитів у зареєстрованих в місті Києві осіб.

Частина 2 статті 8 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури перевіряє відповідність особи вимогам, установленим частинами першою та другої статті 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За результатами розгляду вище вказаної заяви, КДКА міста Києва було прийнято рішення про допуск ОСОБА_2 до складання кваліфікаційного іспиту.

Умовами ч. 1 cт. 9 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом.

При цьому, частиною 3 вище вказаної статті передбачено, що особі, яка склала кваліфікаційний іспит, протягом десяти днів з дня складення кваліфікаційного іспиту кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури безоплатно видає свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту.

28.10.2015 р. заявником, відповідно до вимог ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та «Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні» (в редакції від 25.09.2015 р.) було сплачено внесок та успішно складено кваліфікаційний іспит, що підтверджується Свідоцтвом про складення кваліфікаційного іспиту, серія НОМЕР_4 від 09.11.2015 p., виданим КДКА міста Києва, на підставі Рішення КДКА міста Києва №23-2.6-21 від 28.10.2015 р.

18.11.2015 р. заявник, на підставі Свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту, з метою отримання свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та набуття статусу адвоката, звернувся до Ради адвокатів міста Києва із заявою про направлення на стажування.

Статтею 10 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що стажування полягає в перевірці готовності особи, яка отримала свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту, самостійно здійснювати адвокатську діяльність. Стажування здійснюється протягом шести місяців під керівництвом адвоката за направленням ради адвокатів регіону.

Рада адвокатів міста Києва Рішенням від 19.11.2015 р. направила заявника на стажування до адвоката Махінчука В.М. на період з 30.11.2015 р. по 30.05.2016 p., відповідно до індивідуального плану, затвердженого Радою адвокатів міста Києва.

За результатами проходження стажування, Радою адвокатів міста Києва було прийнято Рішення № 50 від 09.06.2016 р. про видачу заявнику Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю. Зазначене Свідоцтво було видане заявнику Радою адвокатів міста Києва 30.06.2016 р.

Частиною 3 статті 17 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат протягом трьох днів з дня зміни відомостей про себе, що внесені або підлягають внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, письмово повідомляє про такі зміни раду адвокатів регіону за адресою свого робочого місця, крім випадків, якщо ці зміни вносяться на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

На виконання та в порядку, передбаченому ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 р. і «Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України» заявник звернувся до Ради адвокатів міста Києва із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України. При цьому, заявником було надано необхідні документи та сплачено внесок на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування відповідно до діючих вимог законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.

За результатами вказаного звернення відомості щодо Заявника, як адвоката, до ЄРАУ були внесені Радою адвокатів міста Києва, що підтверджується Витягом з ЄРАУ від 08.08.2016 p., виданим Радою адвокатів міста Києва.

Однак, Радою адвокатів України було прийнято Рішення № 153 від 11.06.2016 p., яким було затверджено Висновок Спеціальної тимчасової комісії з перевірки діяльності органів адвокатського самоврядування міста Києва щодо виявлених порушень КДКА м. Києва. Наступним Рішенням № 156 від 11.06.2016 р. РАУ заборонила вносити відомості щодо адвокатів, які отримали свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтв про складення кваліфікаційного іспиту, виданих КДКА м. Києва починаючи з 12.10.2012 р.

В подальшому, Рада адвокатів України прийняла Рішення № 267 від 17.11.2016 p., яким, зокрема, розглядалося питання «набуття статусу адвоката окремими особами».

В пункті 4 вище вказаного Рішення РАУ зазначила, що «Рада адвокатів України роз'яснює, що згідно з положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вирішення питань, пов'язаних із допуском до адвокатської професії осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, відноситься до компетенції кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури регіонів і рад адвокатів регіонів. Тому, вирішення питань щодо допуску до стажування і набуття статусу адвоката особами, які отримали свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту в місті Києві від органу, відмінного від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, створеної і сформованої в законний спосіб 08 жовтня 2016 року, і пройшли на цій підставі стажування, покладається на новостворену Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури міста Києва і оновлену Раду адвокатів міста Києва».

-З метою врегулювання ситуації, яка виникла, заявником до Ради адвокатів України було направлено Листа № 16/09/01 від 05.09.2016 р. з проханням щодо внесення (відображення) інформації про Заявника в Єдиному реєстрі адвокатів України та підтвердження наступних обставин:

1)успішного складення Заявником кваліфікаційного іспиту;

2)дійсності виданого Свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту серія НОМЕР_4 від 09.11.2015 p.;

3)проходження процедури стажування;

4)дійсності отриманого Заявником Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_2 від 30.06.2016 р.

Зазначений лист був отриманий одержувачем 08.09.2016 р. однак, станом на 22.09.2017 р. відповіді на вище зазначений лист отримано не було.

Заявником до Ради адвокатів України було направлено повторну Заяву вих. № 17/01/01 від 23.01.2017 р. в строки, визначені ст. 17 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», внести (відобразити внесені) відомості про заявника, як адвоката, в Єдиному реєстрі адвокатів України, а також підтвердити викладені заявником обставини (аналогічні зазначеним в Листі № 16/09/01 від 05.09.2016 p.).

Вище вказану заяву Радою адвокатів України було отримано 26.01.2017р.

У відповідь на вказану заяву Національною асоціацією адвокатів України на адресу заявника було направлено копію листа про передачу заяви Голові Ради адвокатів м. Києва Рябенку П.К. Однак, станом на 22.09.2017 р. відповіді на вище зазначену заяву надано не було.

Таким чином, ОСОБА_2, в розумінні ст. 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є адвокатом, однак, вище зазначені Рішення РАУ № 153 від 11.06.2016 p.. № 156 від 11.06.2016 p. та № 267 від 17.11.2016 р. впливають на визначеність його статусу, зокрема в частині дійсності правовстановлюючих документів, що підтверджують право на здійснення заявником адвокатської діяльності.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, стаття 16 ЦПК України встановлює способи захисту порушуваного права, зокрема шляхом звернення до суду.

Положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено порядок набуття статусу адвоката, зокрема шляхом успішного складання особою кваліфікаційного іспиту та проходження стажування (стаття 10). При цьому, у випадках виникнення спірних ситуацій, ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» забезпечує можливість звернення заінтересованих осіб до суду, з метою захисту порушеного права (ч. 4 ст. 8, ч. 5 ст. 9, ч. 8 ст. 10, ч. 4 ст. 32 тощо).

В той же час, порядок встановлення фактів набуття статусу адвоката законом не передбачено, зокрема такі функції відсутні в органів адвокатського самоврядування (статті 58 та 60 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При цьому, будь-які подібні функції щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення в сфері адвокатури, іншим органами або організаціям законодавцем делеговані не були.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) вказано, що частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

З урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян.

У Рішенні Конституційного Суду України від 7 травня 2002 року № 8- рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) вказано, що судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов'язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Положення статті 293 ЦПК України встановлює, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

При цьому, частина 2 вище вказаної статті встановлює, що суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦП К України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний суд, який в Постанові від 15.03.2018 р. по справі № 759/759/17, в якій вказав зокрема, що встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Виходячи з того, що регулюючим адвокатську діяльність в Україні Законом («Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI) не визначено жодних механізмів встановлення фактів, що мають юридичне значення, який однак визначає можливість звернення до суду у випадках виникнення спірних ситуацій, встановлення факту набуття Заявником статусу адвоката в судовому порядку є можливим і правомірним, з урахуванням положень Конституції України, відповідних правових позицій Конституційного суду України та змісту Цивільного процесуального кодексу України.

Варто також зауважити, що частина 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. передбачає, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (в редакції до 03.10.2017 року) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-встановлення факту не пов 'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, виходячи з викладених вище обставин, з урахуванням визнання заяви заінтересованими особами, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268,293, 294, 315, 352, 354-355 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 заінтересовані особи: Рада адвокатів м.Києва, Кваліфікаційно-дисциплвнарна комісія адвокатури м.Києва про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт правомірності та належності звернення ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва (код ЄДРПОУ № 21707287) із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту в порядку передбаченому ст. 8 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI;

Встановити факт дійсності Свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту серія НОМЕР_4 від 09.11.2015 р. виданого Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури міста Києва (код ЄДРПОУ № 21707287) ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3);

Встановити факт дійсності Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_2 від 30.06.2016 р. виданого Радою адвокатів міста Києва (код ЄДРПОУ № 38517528) ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1);

Встановити факт набуття ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1) статусу адвоката в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, на підставі Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_2 від 30.06.2016 р., з моменту видачі вищевказаного Свідоцтва, а саме - з 30.06.2016 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку оголошення вступної та резолютивної частини, вказаний строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 02.04.2018 року.

Суддя: