Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.04.2018 р. 145/178/18

2/145/323/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району та ОСОБА_4 РДА Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 25 квітня 2000 року померла його баба ОСОБА_5, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Мир», с. Красне Тиврівського району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката серії ВН № 0191740 від 22 липня 1997 року, а також право на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Мир», с. Красне Тиврівського району Вінницької області, яку ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_6, померлого 16 жовтня 1998 року.

За життя його баба ОСОБА_5 належним їй майном не розпорядилася. Він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після неї за правом представлення згідно ч. 2 ст. 529 ЦК України 1963 року, так як його мати - дочка спадкодавця ОСОБА_7 померла раніше, а саме 25 квітня 1997 року.

Крім нього, інших спадкоємців першої черги спадкування немає. Він на час відкриття спадщини був неповнолітнім, тому вважається таким, що спадщину прийняв.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 визнано право на належну спадкодавцю земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

З метою оформлення права на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яку ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_6, померлого 16 жовтня 1998 року він звернувся до ОСОБА_4 держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну частку (пай) йому було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутнє рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_6 та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_6 відсутня відмітка про перехід даного права в порядку спадкування до ОСОБА_5

16 жовтня 1998 року помер ОСОБА_6, який до дня смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила земельна частка (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Мир», с. Красне Тиврівського району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката серії ВН № 0113782 від 22 липня 1997 року

За життя ОСОБА_6 належним йому майном не розпорядився. Спадкоємців першої черги та другої черги спадкування за законом після нього не було.

Його баба ОСОБА_5 була спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 на підставі ст. 531 ЦК УРСР 1963 (чинного на час відкриття спадщини), так як на день смерті спадкодавця вона була непрацездатною та перебувала на його утриманні протягом більш як одного року.

Його баба ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1991 року була непрацездатною у зв'язку з досягненням пенсійного віку, з 1990 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_6, який був молодшим за неї на 12 років та своїх дружини та дітей не мав.

ОСОБА_6 був працездатним (на момент смерті йому виповнився 51 рік), до дня смерті він працював в КСП «Мир» с. Красне та отримував достойну заробітну плату, яка і ОСОБА_5 була для основним джерелом доходу.

Разом з тим, при вирішенні питання про визнання за ним права на вказану земельну частку (пай) в порядку за спадкування за законом, просить врахувати ту обставину, що його баба ОСОБА_5 протягом п'яти років до дня смерті ОСОБА_6 перебувала на його утриманні, так як була непрацездатною і його постійна систематична матеріальна допомога була основним джерелом її доходу.

Тому ОСОБА_5 мала право на спадщину після нього на підставі ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, прийняла спадщину в силу ст. 549 ЦК України 1963 року, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю та від спадщини не відмовилась.

Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 25 квітня 2000 року в с. Красне Тиврівського району Вінницької області, яка успадкувала дане право після смерті ОСОБА_6, померлого 16 жовтня 1998 року в с. Красне Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з'явився. ОСОБА_4 РДА просить справу розглянути у відсутності її представника, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належали непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковували нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликалася до спадкоємства.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини

Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведеними в інформаційному листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення права на спадщину у спадкоємця (яке пов'язується з її прийняттям) як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та/або не здійснив його державної реєстрації. Тобто у разі смерті спадкоємця, який прийняв спадщину, але не одержав свідоцтва про право на спадщину та (або) не здійснив його державної реєстрації, право на набуту спадщину входить до складу спадщини, що відкрилась.

Судом встановлено, що 16 жовтня 1998 року помер ОСОБА_6 (а.с.22), який до дня смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила земельна частка (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Мир», с. Красне Тиврівського району Вінницької області, що стверджується сертифікатом серії ВН № 0113782 від 22 липня 1997 року (а.с.10).

ОСОБА_5 була спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 на підставі ст. 531 ЦК УРСР 1963 (чинного на час відкриття спадщини), так як на день смерті спадкодавця вона була непрацездатною та перебувала на його утриманні протягом більш як одного року.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 1991 року була непрацездатною у зв'язку з досягненням пенсійного віку, з 1990 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_6, який був молодшим за неї на 12 років та своїх дружини та дітей не мав, що стверджується записами в погосподарській книзі ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області за 1996-2000 роки (а.с.11, 12, 13) .

ОСОБА_6 до дня смерті він працював в КСП «Мир» с. Красне та отримував достойну заробітну плату, яка і ОСОБА_5 була для основним джерелом доходу, що стверджуються довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.09.2016 року № 600 (а.с.13), виданою на підставі записів у книгах обліку розрахунків по платі праці в даному КСП та записами в погосподарській книзі цієї ж ради; довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області 22.09.2017 року № 603 (а.с.12).

Верховний Суд України, в Узагальненні судової практики розгляду справ, про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 19.06.2013 року, зазначав про те, що судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов'язок щодо утримання цього члена сім'ї.

ОСОБА_5 протягом п'яти років до дня смерті ОСОБА_6 перебувала на його утриманні, так як була непрацездатною і його постійна систематична матеріальна допомога була основним джерелом її доходу, тому вона мала право на спадщину після нього на підставі ст. 531 ЦК УРСР 1963 року.

В силу ст. 549 ЦК України 1963 року ОСОБА_5 прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю та від спадщини не відмовилась. Крім того, про прийняття спадщини свідчила наявність у неї на руках правовстановлюючого документа на майно спадкодавця - сертифіката на право на земельну частку (пай) та ощадної книжки спадкодавця (п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року чинної на час відкриття спадщини).

25 квітня 2000 року померла ОСОБА_5 (а.с.8), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач - спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом після неї за правом представлення згідно ч.2 ст.529 ЦК України 1963 року, так як його мати - дочка спадкодавиці ОСОБА_7 померла раніше, а саме 25 квітня 1997 року (а.с.9, 18,19). Крім нього, інших спадкоємців першої черги спадкування немає.

Позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини був неповнолітнім, не заявив відмову від спадщини, а тому вважається таким, що спадщину прийняв.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, визнано право на належну спадкодавцю земельну частку (пай) , а тому він є спадкоємцем і на земельну частку (пай), успадковану ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6

Вартість земельної частки (паю) становить 103675,70 грн., що стверджується інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі Вінницької області №19/0/205-17 від 25.01.2018.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.531, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 25 квітня 2000 року в с. Красне Тиврівського району Вінницької області, яка успадкувала дане право після смерті ОСОБА_6, померлого 16 жовтня 1998 року в с. Красне Тиврівського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 05.04.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.