Справа № 418/249/17
"22" лютого 2018 р. Міловський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді: Гуцола М.П.;
секретаря судового засідання Гурської Д.М.;
позивача: ОСОБА_1;
представника позивача: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мілове Міловського району Луганської області цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про визнання майна (автомобілів) спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? частку майна подружжя, стягнення половини вартості-
В обґрунтування зустрічного позову послалась на те, що вона та відповідач з 07.09.1991 року по 11.03.2016 року перебували у шлюбі. Зазначає , що під час перебування у шлюбі за спільно нажиті грошові кошти та шляхом спільних фінансових зусиль ними було придбано у 2005 та 2006 роках 2 автомобілі. Починаючи з 2011 року ОСОБА_1 спільно не проживала з ОСОБА_3 У 2013 році відповідач у незаконний спосіб розпорядився спільно нажитим майном подружжя, продавши придбані під час шлюбу автомобілі, а отримані від продажу кошти привласнив собі та розпорядився ними на власний розсуд.
26.12.2017 року представником позивача за зустрічним позовом подано заяву про зменшення позовних вимог згідно якої позивач відмовляється від частини вимог стосовно визнання спільною сумісною власністю автомобілів та визнання 1/2 частки на зазначені автомобілі. Дана відмова була прийнята судом у судовому засіданні 16.01.2018 року. Крім того представник позивача за зустрічним позовом повідомила, що вимог до співвідповідачів за зустрічним позовом позивач також немає.
За усним клопотанням представника позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом первісний позов ОСОБА_3 16.01.2018 року було залишено без розгляду з підстав, передбачених ч. 5 ст. 223 ЦПК України.
16.01.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та відкладено розгляд справи за усним клопотанням представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 у зв'язку із викликом свідків.
У судовому засіданні 22.02.2018 року позивач за зустрічним позовом та її представник підтримали позов та просили суд його задовольнити.
Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 з 07.09.1991 року по 11.03.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією судового рішення.
За час спільного сумісного життя сторони придбали автомобіль PEUGEOT 407, 2006 року випуску та автомобіль PEUGEOT 230 L, 2001 року випуску, які були зареєстровані на ім'я відповідача.
Задля придбання автомобіля PEUGEOT 407, 2006 року випуску ОСОБА_3 уклав цільовий кредитний договір № CL-900/215/2006 від 23.10.2006 року на суму 25 900 Доларів США з датою остаточного повернення 23.10.2012 року.
Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що дійсно починаючи з 2011 року, більш точної дати свідкам невідомо, позивач ОСОБА_1 не проживала із своїм чоловіком ОСОБА_3
Крім того, дана обставина підтверджується довідкою Міловської селищної ради від 25.10.2017 року № 2646 про те, що ОСОБА_1 у період часу з 18.10.2011 року по 26.08.2016 року була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в той час, як ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 8, кв. 17.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч.3 ст.65 СК України для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладання договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.
Аналізуючи наведені вище норми законодавства суд погоджується із посиланням позивача, що спірні автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя, цінним майном, а відповідач розпорядився ним на власний розсуд без письмової згоди позивача, а тому позивач має право на 1/2 грошової компенсації вартості спірних транспортних засобів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
За таких обставин суд приходить до переконання про обґрунтованість зустрічного позову та наявність підстав для його задоволення.
Керуючись ст. 76,78,81,128, 258, 263-265, 280, 282, ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 65 СК України, суд -
зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_5 ІПН НОМЕР_6) документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Луганської області через Міловський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 26.02.2018 року.

Суддя: Гуцол М.П.