Справа № 159/4912/17
Провадження № 2/159/250/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області суд під головуванням

судді Миронюка М.Г.,

за участю секретаря судового засідання Посполітак Г.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід судді Миронюку М.Г. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за просрочення оплати додаткових витрат , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з вказаною заявою до суду.

Заява обґрунтована тим, що головуючий у справі суддя Миронюк М.Г. розглянув клопотання відповідача ОСОБА_2, у якому останній просив відмовити присяжному ОСОБА_1 в участі у судовому процесі у даній справі, як представнику позивача за довіреністю і відмовив у його задоволенні.

В заяві про відвід ОСОБА_2 вказує, що таким рішенням головуючий надав можливість участі у судовому процесі у даній справі, як представнику позивача за довіреністю , наслідком чого допущено втручання у процес здійснення правосуддя іншим суддею.

Відповідач також вказує, що при цьому порушено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, не дотримано інших норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, втручання у процес здійснення правосуддя іншими суддями є підставою дисциплінарної відповідальності судді.

ОСОБА_2 зазначає в заяві про відвід, що у нього, як стороннього спостерігача, з наведених вище підстав виникли сумніви в неупередженості судді, оскільки суддею у даній ситуації , що створилась, не заявлено самовідвід відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Заявник також вказує, що такі підстави для відводу не є незгодою з процесуальним рішенням судді у даній справі і також вказує , що дана заява не вважається, як зловживанням правом, як вплив на суддю у будь який спосіб, з метою перешкодити виконанню суддею професійного обовязку.

Суд вважає, що заява про відвід є необргунтованою, є свідченням зловживання заявника своїми процесуальними правами і розцінює дану заяву впливом на суддю та засобом тиску, а тому до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Після початку підготовчого судового засідання головуючий оголосив склад суду та зясував наявність підстав для відводу.

У сторін відводів до складу суду не було.

Суд став зясовувати у сторін, чи бажають сторони укласти мирову угоду чи будуть уточнюватися позовні вимоги , чи повідомили сторони про всі обставини справи.

Після чого відповідач подає заяву у якій клопоче відмовити присяжному ОСОБА_1 в участі судовому процесі у даній справі, як представнику позивача за довіреністю.

Клопотання було обґрунтовано тим, що відповідно до рішення Ковельської районної ради від 23 лютого 2017 року ОСОБА_1 включена в списки присяжних Ковельського міськрайонного суду і на неї поширюються статус судді, а тому відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України вона не може бути представником у справі.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Ковельської районної ради від 23 лютого 2017 року № 11/12 «Про затвердження списку присяжних» дійсно включена в списки присяжних Ковельського міськрайонного суду.

Однак суд відмовив у задоволенні заяви відповідача і мотивував свою відмову тим, що згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України не можуть бути представником в суді судді, прокурори, слідчі, працівники підрозділів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, крім випадків, коли вони діють від імені відповідного органу, що є стороною або третьою особою в справі, чи як законний представник.

Як вбачається із змісту ст. 61 ЦПК України в даній статті міститься перелік осіб, які не можуть бути представниками за посадами і перелік цих осіб є вичерпним.

Аналіз цієї статті дав суду підстави вважати, що присяжні не входять в коло осіб, які не можуть бути представниками в судовому засіданні, оскільки вони не включені у перелік осіб визначених у ст. 61 ЦПК України, які не можуть бути представниками у суді.

Суд аргументував свою позицію також тим, що у судовому рішення у колегіальній справі зазначається склад суду у якому у вступній частині зазначається склад суду, до складу якого входить головуючий суддя та присяжні.

Суд за таких обставин прийшов до висновку, що ст.61 ч.3 ЦПК України не включає присяжних до кола осіб, які не можуть бути представниками, тому дана норма Закону не несе заборони присяжному бути представником сторони у справі, де він не виконує обовязків присяжного.

В звязку з цим суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2

Після цього ОСОБА_2 подає заяву про відвід головуючому і зазначає, що відвід не повязаний із прийнятим процесуальним рішенням судді, хоча заявлений відповідачем після проголошення головуючим ухвали ,постановленої з приводу клопотання ОСОБА_2

При цьому, відповідно до ст.39 ч.3 ЦПК України відвід повинен бути заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в спрощеному порядку.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

ОСОБА_2 дана норма не дотримана і тому заяву про відвід слід розцінювати як необгрунтовану так як зловживання процесуальним правом сторони з метою затягування справи, оскільки така заява так як подана під час проведення підготовчого засідання, вона не відповідає нормам ЦПК України і потягла відкладення підготовчого засідання.

Крім цього, заява ОСОБА_2 про відмову присяжному ОСОБА_1 в участі у судовому процесі у даній справі, як представнику позивача за довіреністю та про відвід головуючому судді Миронюку М.Г. виготовлені на компютері, тобто завчасно, що може свідчити про те, що заявник усвідомлював безпідставність своєї заяви і знав рішення , яке має бути прийняте відповідно до закону .

Вважаю, що заява про відвід головуючому судді Миронюку М.Г. повязана з прийняттям головуючим у справі процесуального рішення, яке прийняв суд щодо заяви ОСОБА_2 про відмову присяжному ОСОБА_1 в участі судовому процесі у даній справі, як представнику позивача за довіреністю і направлена перешкодити завершити підготовче засідання.

Згідно ст. 36 ч.4 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді в інших справах, висловлена думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ст.40 ч.3 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість відводу , він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу і такому судді не може заявлено відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати заяву ОСОБА_2 про відвід судді Миронюку М.Г. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за просрочення оплати додаткових витрат не обгрунтованою.

Вирішення питання по заяві ОСОБА_2 про відвід судді Миронюку М.Г. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за просрочення оплати додаткових витрат зупинити до вирішення заяви ОСОБА_2 про відвід судді Миронюку М.Г..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_4