АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1648/17 Номер провадження 22-ц/786/586/18Головуючий у 1-й інстанції Гавриленко Т. Г. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов М.В.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2017 року (час ухвалення рішення з 11.35 до 11.53; дата виготовлення повного тексту судового рішення - 12 грудня 2017 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні і спілкуванні з малолітнім сином, третя особа: орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, просив: зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4. Встановити ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такі способи участі:

-побачення кожного четверга з 16 год. до 19 год.;

-побачення кожної п'ятниці з 18 год.00 хв. до 14 год.00 хв. неділі, у тому числі з можливістю забирати дитину з дошкільного закладу та здійснювати прогулянки, відвідувати заклади культури, дитячі майданчики, парки, стадіони, культурно-масові та розважальні заходи без присутності матері, та відвідування місця проживання батька, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про його стан здоров'я;

-встановити можливість щорічного спільного відпочинку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України - 30 днів в будь-який літній місяць кожного року, з урахуванням бажання дитини;

- встановити можливість побачення п'ять святкових днів на рік з 09 год.00 хв. до 18 год. 00 хв., за попередньою домовленістю з матір'ю дитини;

-святкування дня народження сина ОСОБА_4 в календарний рік, що має парне число;

-святкування день народження батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 09:00 до 20 год.00 хв. кожного року.

-необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосередньо фізичного спілкування між батьком та сином у час, коли син не задіяний в освітньому процесі;

-систематичні побачення батька з дитиною у дні проведення батьківських свят та культурних заходів у закладах дошкільного виховання та загальноосвітніх закладах;

-першу половину всіх канікул дитина проводить з батьком.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з синами та взятті участі у їх вихованні, не надає можливості спілкуватися із сином у дні, визначені розпорядженням від 20.12.2016 року голови Новосанжарської РДА «Про встановлення днів та годин спілкування батька з дітьми».

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такі способи участі:

- побачення кожного четверга з 16 год. до 19 год.;

- побачення щомісячно І та ІІІ п'ятниці з 18 год.00 хв. до 13 год. 00 хв. неділі, у тому числі з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу та здійснювати прогулянки, відвідувати заклади культури, дитячі майданчики, парки, стадіони, культурно-масові та розважальні заходи, без присутності матері, та відвідування місця проживання батька, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про його стан здоров'я;

- встановлено можливість щорічного спільного відпочинку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України - 30 днів в будь-який літній місяць кожного року, з урахуванням бажання дитини;

- встановлено можливість побачення п'ять святкових днів на рік з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., за попередньою домовленістю з матір'ю дитини;

- святкування дня народження сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в календарний рік, що має парне число;

- необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином у час, коли син не задіяний в освітньому процесі.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказувала, що суд першої інстанції у супереч вимог ч.1 ст. 159 СК України, ігноруючи норму ст. 81 ЦПК України, не звернув увагу на ту обставину, що позивач жодним чином навіть не намагався довести факт невиконання нею розпорядження голови РДА від 20.12.2016 року.

Вказувала що суд залишив поза увагою той факт, що позивач, починаючи з травня 2017 року, жодного разу не приїхав до малолітнього сина ОСОБА_4.

Посилалась також на те, що суд першої інстанції не мотивував доцільність зміни вже встановленого порядку спілкування з сином ОСОБА_4 і врахував виключно інтереси батька (позивача).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 звертає увагу на те, що у матеріалах справи мається письмовий доказ, яким підтверджується факт невиконання відповідачем розпорядження голови Новосанжарської РДА від 20.12.2016 року. Окрім того, стверджується, що у суді першої інстанції відповідача не заперечувала цих фактів, а тому були відсутні підстави для подання додаткових доказів з цього питання. Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач з травня 2017 року не виявляє бажання спілкуватися з дитиною є голослівними і не підтверджені доказами. Визначений судом порядок, умови і графік спілкування з дитиною є виваженим та не порушує інтересів дитини.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого виконавчим комітетом Шедіївської сільської ради Новосанжарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області, сторони з 24 вересня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-11).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.13).

Рішенням цього ж суду від 23 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2016 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14).

В зв'язку з непорозуміннями, які виникли між сторонами з приводу прийняття участі у вихованні синів, їх відвідуванні, за заявою позивача головою Новосанжарської РДА постановлено Розпорядження «Про встановлення днів та годин спілкування батька з дітьми» від 20.12.2016 року, яким встановлено дні та години спілкування позивача з малолітніми синами ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, а саме: 1-ї та 3-ї п'ятниці з 17.00 до 18.00 неділі, щосереди з 16.00 до 19.00. Рекомендовано матері ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_3 з синами ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

З копії листа за підписом начальника Управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Полтавській області від 07.06.2017 року вбачається, що Полтавським відділом поліції ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00024 від 03.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за фактом того, що ОСОБА_2, яка являється колишньою дружиною гр. ОСОБА_3, побила їхнього спільного сина - малолітнього ОСОБА_6 (а.с.15).

Розпорядженням голови Новосанжарської РДА № 343 від 04.12.2017 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 з батьком позивачем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Встановлено режим спілкування батьків, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з їхніми дітьми, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 таким чином: щомісячно І та ІІІ п'ятниця з 18:00 до 12:00 неділі, обоє дітей перебувають з батьком; щомісячно ІІ та ІV п'ятниця з 18:00 до 12:00 неділі, обоє дітей перебувають з матір'ю, при цьому батьки забирають і повертають дітей на постійне місце проживання тому, з ким визначено, канікулярні та святкові дні за спільною домовленістю між батьками в рівних частинах. Рекомендовано батькам не чинити перешкоди один одному у спілкуванні з дітьми (а.с. 39).

Наведені фактичні обставини учасниками справи не заперечуються.

При вирішенні спору суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин, норми закону, якими вони врегульовані, та правомірно грунтував своє рішення на принципі рівності прав та обов'язків батьків щодо дітей, а також на пріоритеті прав та інтересів дітей у будь-яких спорах чи відносинах, що стосуються їхнього розвитку, виховання, утримання, тощо.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

У статті 5 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, закріплено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім'ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Згідно з ст. 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 59 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту невиконання раніше встановленого режиму спілкування з дітьми, спростовуються листом Полтавського районного відділення ГУ Національної поліції в Полтавській області від 09.11.2017 року за № 24-143/115/104/01-2017 (а.с.38).

Аналіз визначеного судом першої інстанції режиму і порядку спілкування позивача із сином не дає обґрунтованих підстав для висновку про порушення рівності прав батьків на спілкування з дитиною, оскільки практично усі визначені судом зустрічі батька з дитиною поставлені у залежність від бажання дитини, погодних умов, стану її здоров'я, зайнятості дитини у освітньому процесі. Наведені вказує на те, що встановлені судом умови побачень і спілкування з дитиною, перш за все спрямовані на забезпечення прав та інтересів дитини.

Твердження відповідача про те, що малолітній ОСОБА_4 боїться батька, не бажає з ним бачитися не підтверджені жодним доказом, як і той факт, що позивач з травня 2017 року навіть не вчиняв спроб побачитися із дитиною.

Пояснення обох батьків (позивача і відповідача) як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції однозначно підтверджує те, що між ними існує конфлікт, від якого у першу чергу страждають діти як старший ОСОБА_6, який проживає з батьком, так і молодший ОСОБА_4, як живе з матір'ю.

Враховуючи фактичне невиконання рішень органу опіки та піклування, якими раніше були визначені порядок, режим і способи спілкування з дітьми, безперечною поза сумнівом є необхідність зміни таких умов судовим рішенням.

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції при вирішенні цього спору виконав вимоги ст.89, ст.264 ЦПК України та у відповідності до приписів зазначених норм дав належну оцінку встановленим обставин і дослідженим доказам та у рішенні обґрунтував належним чином свої висновки по суті спору.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 26 березня 2018 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М. Триголов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов