Провадження № 6/761/100/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Калініченко Є.Г.

розглянувши подання державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бєлінської Ілони Віталіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилученням паспортного документа, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бєлінська І.В. звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилученням паспортного документа.

Із подання видно, що на виконанні у Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 761/32594/16-ц, виданий 28 лютого 2017р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн 00 коп. з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 05 вересня 2016р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Сторони в судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду подання, відповідно до ст. 441 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно положень ч.2 та п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Як видно з матеріалів подання, та стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53561057 від 10 березня 2017р. (а.с.11), державним виконавцем Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бєлінською І.В. було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом № 761/32594/16-ц, виданим 28 лютого 2017р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн 00 коп. з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 05 вереснґ 2016р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

В силу вимог п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, згідно «Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», Верховний Суд України, дійшов висновку, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Крім того, Верховний Суд України тут же зазначив, що саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання». Однак, факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а копії виклику до державного виконавця, постанова про арешт майна боржника та довідка-розрахунок заборговнаості зі сплати аліментів - ще не доводить факт його ухилення від виконання зобов'язання.

А тому, подання державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бєлінської Ілони Віталіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилученням паспортного документа не підлягає задоволенню, оскільки обмеження боржників у праві виїзду із території України до виконання боргових зобов'язань є тільки однією із підстав - заходів виконання рішення, однак вказана підстава не є перешкодою для вжиття державним виконавцем всіх інших більш суттєвих заходів щодо реального виконання рішення.

На підставі наведеного, ст. 33 Конституції України, ст.ст.18, 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», «Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» та керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бєлінської Ілони Віталіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилученням паспортного документа - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: