АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/992/18 Справа № 203/6177/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної в місті Дніпрі ради про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі від липня 2006 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину.

За час шлюбних відносин сторони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. На разі виникла необхідність у її поділі, оскільки відповідач заперечує її право на це майно.

У звязку з викладеними обставинами позивачка просить суд про визнання за нею права власності на 2/3 часток квартири (з урахуванням інтересів дитини), а саме: на житлові кімнати площею 16,2 м2, 10,8 м2, нежитлові приміщення площею 16,46 м2. За відповідачем позивачка просить визнати право власності на житлову кімнату площею 11,9 м2 та нежитлове приміщення площею 9,84 м2. Позов неодноразово уточнювався (а.с.а.с. 2, 3, 12, 149, 176).

ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, обґрунтовуючи позов тим, що відповідачка не мала самостійного заробітку, і спірна квартира була придбана за особисті кошти позивача.

Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про визнання за ним права особистої власності на квартиру. (а.с.а.с. 21, 22, 47, 48).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа орган опіки та піклування Центральної районної в місті Дніпрі ради, про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Поділено квартиру, придбану ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час шлюбу, наступним чином:

- визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2;

- визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.07.2006 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 5).

08 грудня 2009 року у сторін народився син, ОСОБА_7 (а.с. 6).

22 лютого 2011 року сторони придбали квартиру АДРЕСА_3. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 і зареєстрований у реєстрі за №432. При цьому покупцями за укладеним договором виступило подружжя, яке є власниками придбаного майна у відповідному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.а.с. 7, 8).

16 серпня 2017 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська шлюб, укладений між сторонами, було розірвано.

22.07.2006 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 5).

08 грудня 2009 року у сторін народився син, ОСОБА_7 (а.с. 6).

22 лютого 2011 року сторони придбали квартиру АДРЕСА_3. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 і зареєстрований у реєстрі за №432. При цьому покупцями за укладеним договором виступило подружжя, яке є власниками придбаного майна у відповідному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.а.с. 7, 8).

16 серпня 2017 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська шлюб, укладений між сторонами, було розірвано.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Колегія суддів вважає, що районний суд дійшов до вірного висновку задовольняючи частково позовні вимоги, оскільки спірна квартира була придбана подружжям в період їх знаходження у зареєстрованому шлюбі, сторони не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, лише 12.03.2017 року ОСОБА_9 забрала дитину сторін і переїхала до батьків, після чого ОСОБА_10 продовжив утримувати родину.

Відтак, підстав для застосування до спірних правовідносин правил частини третьої статті 70 СК суд не знаходить, і вважає за необхідне задовольнити первісний позов частково, визнавши за кожним з подружжя право особистої власності на 1/2 частину спірної квартири.

З'ясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки, що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: