Ухвала

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 755/27996/14-ц

провадження № 61-8314св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,

відповідачі: ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

треті особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської ОлениСтепанівни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року у складі судді Савлук Т. В. та рішення апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2016 року у складі суддів: Мазурик О. Ф., Махлай Л. Д., Левенця Б. Б.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві (далі - Дніпровський РВ ГУ ДМСУ у місті Києві), служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Позовна заява мотивована тим, що 2 листопада 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Банк«Фінанси та Кредит» (далі - ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит»), правонаступником якого є

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі

99 000 доларів США грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних строком до 1 листопада 2021 року.

23 березня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_7 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої позичальнику надані кредитні ресурси в сумі 119 000 доларів США.

На забезпечення виконання умов кредитного договору, 23 березня

2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира № АДРЕСА_1. Узгоджена сторонами вартість предмета іпотеки становить 629 735 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 квітня 2012 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_10 стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі 1 660 638 грн 79 коп.

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору, станом на 21 серпня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 7 537 621 грн 20 коп., з яких: сума строкової заборгованості - 57 735,16 доларів США, що еквівалентно 757 069 грн 61 коп.; сума простроченої заборгованості - 52 925,99 доларів США, що еквівалентно 694 007 грн 92 коп.; сума строкової заборгованості за нарахованими відсотками - 968,29 доларів США, що еквівалентно

12 696 грн 99 коп.; сума простроченої заборгованості за відсоткам - 94 662,84 долари США, що еквівалентно - 1 241 294 грн 88 коп.; сума нарахованої пені за прострочення заборгованості за основним боргом, відсотків - 4 832 551 грн 80 коп.

Оскільки рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 квітня 2012 року боржником не виконано, позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності та виселити відповідачів з квартири.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач скористався своїм правом вимагати від позичальника достроково повернути кредитні кошти, та рішенням суду вже було стягнуто з нього заборгованість за кредитним договором, а тому не має підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 16 червня 2015 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково. З метою погашення заборгованості за кредитним договором від 2 листопада 2006 року в розмірі 3 705 069 грн 40 коп., яка виникла станом на 21 серпня 2014 року у ОСОБА_7 звернуто стягнення на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на предмет іпотеки квартиру № АДРЕСА_1, загальною площею 62,60 кв. м, житловою площею - 42,30 кв. м, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Телегою Т. М. 19 серпня 2005 року, шляхом: визнання права власності на вказану квартиру за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна.

Виселено ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_7, законним представником яких є ОСОБА_7, ОСОБА_6,

ОСОБА_8, ОСОБА_5 з квартири № АДРЕСА_1 та знято вказаних осіб з реєстраційного обліку в цій квартирі.

На підставі статті 217 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення) відстрочено виконання даного рішення в частині звернення стягнення на квартиру та виселення до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в сумі 852 грн 60 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року рішення апеляційного суду міста Києва від 16 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Останнім рішенням апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2016 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що умовами договору іпотеки не передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку шляхом визнання за іпотекодержателем права власності, а тому підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки в обраний позивачем спосіб відсутні.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»

Чернявської О. С. просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-1851цс15 від 30 березня 2016 року зазначено, що, виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Тому є необґрунтованим той факт, що сторони дане питання повинні врегулювати виключно в позасудовому порядку, але позбавлені цього права в судовому порядку, що суперечить положенням статей 55, 124 Конституції України.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

13 лютого 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 760/14438/15-ц за позовом

ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_13 про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1219цс16, від 28 вересня

2016 року № 6-1243цс16, від 12 жовтня 2016 року № 6-504цс16,

від 26 жовтня 2016 року № 6-1625цс16, від 2 листопада 2016 року

№ 6-2457цс16, від 22 березня 2017 року № 6-2967цс16, від 5 квітня 2017 року № 6-3034цс16, від 27 квітня 2017 року № 6-679цс17, від 24 травня 2017 року № 6-1388цс16, від 9 серпня 2017 року № 6-2213цс16, від 13 вересня

2017 року № 6-1446цс17, від 27 вересня 2017 року № 6-2853цс16).

Правовідносини щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання є подібними тим, що виникли у справі № 760/14438/15-ц, яку передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки справа № 760/14438/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 755/27996/14-ц.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві, служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 760/14438/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик