Справа № 755/28/18
У Х В А Л А

Іменем України

"16" березня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження по цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що з 04 жовтня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час перебу вання у шлюбі у подружжя народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільне сумісне життя подружжя не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, на даний час сімейно-шлюбні стосунки сторони не підтримують, незважаючи на те, що проживають в одній квартирі, позивач наполягає на розірванні шлюбу та заперечує щодо надання строку на примирення.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію позивача, просив розірвати шлюб та відмовити у задоволенні клопотання відповідача про надання подружжю строку для примирення.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив надати строк для примирення, мотивуючи тим, що звернення позивача з позовом про розірвання шлюбу є передчасним, відповідач не втрачає надії на можливість відновлення сімейно-шлюбних стосунків, має намір вживати всіх можливих заходів для примирення.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та просив надати сторонам строк для примирення.

Відповідно до положень ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме

інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та

надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, оцінивши наведені сторонами доводи та заперечення з приводу підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що в межах розгляду даної справи є підстави для надання подружжю часу для примирення, який визначається судом строком на два місяці.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи викладене та керуючись п.4 ч.1 ст. 251, ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :