У Х В А Л А

22 березня 2018 року

м. Київ

справа № 754/4275/16

провадження № 61 - 12814 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 7 лютого 2016 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 7 лютого 2018 року у справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

7 березня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 7 лютого 2016 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 7 лютого 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом м. Києва ухвалено постанову 7 лютого 2017 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 6 березня 2018 року. Крім того, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні за участю представника ОСОБА_1- ОСОБА_3

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник не порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження і, зазначивши дату отримання копії оскаржуваного судового рішення апеляційного суду - 16 лютого 2018 року, не надає доказів, що підтверджують ці обставини та не вказує поважних причин, що перешкоджали їй або її представнику подати касаційну скаргу до 6 березня 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку, в якій зазначити причини, які перешкоджали її представнику - ОСОБА_3 отримати повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду в день її проголошення. Крім того, відповідачу необхідно надати докази, які підтверджують дату отримання нею копії оскаржуваного рішення апеляційного суду та зазначити причини, що перешкоджали їй його оскаржити до 6 березня 2018 року; надати належні та допустимі докази на підтвердження наведених нею підстав пропуску строку, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 5 частини другої та пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта; не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідач просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що хворіла та понесла витрати у зв'язку з лікуванням і похованням близького родича. Крім того, чоловік ОСОБА_1 також помер і вона самостійно утримує сина, який навчається, що підтверджується випискою з медичної карти, ксерокопіями свідоцтв про смерть свекра та чоловіка, довідкою з навчального закладу.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

До касаційної скарги додано звіт про здійснення відрахувань та виплат від 26 лютого 2018 року № 49, згідно з яким заявник працює у державному підприємстві «Готель «Україна» і її дохід (за виключенням податків, зборів та утриманих сум) складає 22 783,03 грн за п'ять місяців. Жодного документа, який підтверджує здійснення відповідачем витрат, пов'язаних з лікуванням, утриманням сина та похованням близького родича, ОСОБА_1 не надала. Тому клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено що з 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1378,00 грн.

Позивач (юридична особа) звернувся з позовом про стягнення 13 264,90 грн заборгованості у березні 2016 року, тому 1 відсоток від ціни позову складає 132,65 грн, що є меншим, ніж 1 розмір мінімальної заробітної плати, тому ціна позову складає 1378,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги складає 2756,00 грн. (1378,00 Ч 200%).

Враховуючи те, що до касаційної скарги додано квитанцію про сплату 100,00 грн судового збору, заявнику необхідно доплатити 2656,00 грн судового збору та надати документ про його сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник