Справа № 363/4305/16-ц Головуючий у І інстанції Котлярова І. Ю.
Провадження № 22-ц/780/70/18 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 5 22.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

При секретарі - Топольському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Територіальної громади с. Димидів в особі Димидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особи: Садове товариство «Чайка», ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулися до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом у якому просили визнати за ними право власності на спадкове нерухоме майно - садовий (дачний) будинок в складі веранди - 6,1 кв. м., коридору - 5,2 кв. м., кухні - 6,6 кв. м., кімнати - 14,2 кв. м., санвузлу - 3,6 кв. м., веранди - 11,1 кв. м., комори - 5,5 кв. м., гаражу - 16,6 кв. м., коридора - 9,4 кв. м., коридора - 3,2 кв. м., кімнати -5,8 кв. м., кімнати - 8,3 кв. м., кімнати - 11,0 кв. м., загальна площа - 106,6 кв. м., (згідно технічної документації), що знаходиться по АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_5 Після його смерті, відкрилася спадщина, що складається з садового (дачного) будинку АДРЕСА_1, який належав померлому згідно свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку вони отримали. Однак, оформити право власності на житловий будинок не можуть, так як будинок та господарські споруди побудовані за життя їхнім батьком самочинно, без належного на це дозволу, у зв'язку з чим вони звернулися до суду з позовом, який просили задовольнити.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року, позивачам відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2, ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просили, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначили, що Вишгородським районним судом Київської області при розгляді справи неповно з»ясовано обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом невірно застосовано процесуальні норми права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, актовий запис від 11 травня 2009 року за № 8971, який є батько позивачів та третьої особи у справі - ОСОБА_4

Після його смерті, відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з спірного садового будинку АДРЕСА_1, та земельної ділянки, на якій він розташований.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися, внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З державного акта на право приватної власності на землю вбачається, що ОСОБА_5 на підставі рішення Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 128 від 29 жовтня 1997 року належала земельна ділянка, площею 0,060 га., для ведення садівництва, яка розташована на території Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, садове товариство «Чайка».

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складалося із земельної ділянки площею 0, 060 га., яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада Вишгородського району Київської області, садове товариство «Чайка» та яку в рівних частинах успадкували його діти: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Викладене підтверджується матеріалами спадкової справи № 834 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

В матеріалах спадкової справи, відсутні відомості щодо надання заяв позивачами та третьою особою - ОСОБА_4 стосовно прийняття спадщини у виді садового будинку, як і відсутні відомості, щодо наявності такого нерухомого майна у спадкодавця.

Довідкою, виданою головою садівого товариства «Чайка», підтверджується той факт, що ОСОБА_5 був членом садівничого товариства «Чайка», створення якого затверджено рішенням виконкому Київської обласної ради народних депутатів № 18 від 13 лютого 1989 року. Будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки садового товариства «Чайка» від 22 березня 2007 року № 002/2, ОСОБА_5 був власником садового будинку (гаража) у садовому товаристві «Чайка», його будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В довідці, виданій головою правління садового товариства «Чайка» ОСОБА_2 (а.с. 29) вказано, що ОСОБА_2П є членом даного садового товариства, протокол від 2010 року, та є власником садового (дачного) будинку АДРЕСА_1 Сума внесків за садовий (дачний) будинок в розмірі 200 грн. сплачена 1989 році у повному обсязі. Рішення ВК Київоблради про відведення земельної ділянки для будівництва СБ (ДБ) від 13 лютого 1989 року № 18. Садовий (дачний) будинок № 140 в садовому товаристві «Чайка» побудований господарчим способом в 1991 році та введений в експлуатацію в 1991 році.

Довідка видана для оформлення свідоцтва про право власності.

В довідці, (а.с. 64), виданої головою правління садового товариства «Чайка» від 12 грудня 2016 року зазначено, що ОСОБА_4 є членом садового товариства «Чайка» та власником садової ділянки за адресою: АДРЕСА_1

З витягу з протоколу загальних зборів садового товариства «Чайка» від 15 травня 1996 року вбачається, що ОСОБА_5, за його заявою було прийнято до членів садового товариства «Чайка», у 1996 році, рік побудови садового будинку відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 18 липня 2016 року та довідки про уточнення року побудови садового будинку, вих. № 11 від 16 березня 2017 року, складеної ФОП ОСОБА_6, становить 1991 рік.

В п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

З документів, наданих до суду, вбачається, що 09 жовтня 2013 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І., згідно якого, ОСОБА_4, ОСОБА_7 придбали в рівних долях 2/3 частини земельної ділянки, загальною площею 0,060 га., кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

30 травня 2015 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_7 було укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І., згідно якого, сторони цим договором розірвали договір купівлі продажу земельної ділянки, загальною площею 0,060 га., кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що вказаними договорами підтверджується те, що спірна земельна ділянка, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада, садівниче товариство «Чайка» вільна від будь-яких забудов.

В ч. 2 ст. 376 ЦК України» вказано, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Колегія суддів вважає, що Вишгородський районний суд Київської області на законних підставах не прийняв до уваги посилання позивачів у позовній заяві на вимогу ст. 392 ЦК України, щодо того, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, так як позивачами під час судового розгляду справи, не було доведено, що вони є власниками спірного майна, не надано документів на підтвердження права власності, або втрати таких документів.

Як зазначають позивачі у позовній заяві, підставою для звернення до суду з вказаною позовною заявою стала неможливість оформлення спадкових справ у зв»язку з наявністю в складі спадщини самочинно збудованих і належним чином не зареєстрованих споруд. Відповідачем у цій справі зазначена територіальна громада с. Демидів, в особі Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Але, будь-якого доказу, який би вказував на факт наявності будь-яких спорів між позивачами і відповідачем в матеріалах цивільної справи не має.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що до участі у справі позивачами залучено неналежного відповідача.

Відповідно до вимог Цивільного процесуалного законодавства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України.

Так як позивачами на підтвердження заявлених ними вимог, суду не надано належних та допустимих доказів, тому, колегія суддів підтримує думку суду першої інстанції про відмову ОСОБА_2, ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 необхідно відхилити, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: