УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваша І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 19 березня звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити його позов шляхом накладення заборони відчуження спірного автомобіля НОМЕР_1, що є предметом спору.

Вказана заява підлягає розгляду в порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Підстав для виклику сторін в судове засідання згідно ч. 3,4 ст. 153 ЦПК України, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, при цьому вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 150 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки обраний позивачем видз абезпечення позову передбачений законодавством, заява обґрунтована, захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами. Транспортний засіб, на який позивач просить накласти заборону відчуження в даному випадку є предметом спору, неприйняття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя у випадку задоволення судом предявленого позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження автомобіля НОМЕР_1, номер кузова Z94СВ41ВВСR041921.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд протягом пятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Стягувачем є: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: 19900, Черкаська обл., смт. Чорнобай, вул..Жовтнева, буд. 128.

Боржником є: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки.

Оскаження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І. М. Кваша