Справа №: 343/195/18
Провадження №: 2/0343/200/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 березня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання , суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його доходів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання, але не довше як до досягнення ним 23-х річного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що у 1999 році між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який 13 червня 2006 року було розірвано.

Від спільного проживання в шлюбі у них з відповідачем народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за рішенням Долинського районного суду залишився проживати разом з нею, а зараз перебуває на її утриманні, оскільки на даний час навчається і власного заробітку не має. Зараз він проживає разом з нею у м. Прага-Чаковіце Чеської Республіки.

До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти, розмір яких був визначений судом. 29 січня 2018 року їх синові виповнилось 18 років, тобто він став повнолітнім, і з цього часу стягнення аліментів на його утримання, припинилось. На даний час повнолітній син, навчається на денній формі навчання в середньому професійному училищі в м. Прага-Чаковіце Чеської республіки по спеціальності кухар-офіціант. Через навчання на денному відділенні він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а вона не в змозі самостійно його утримувати та забезпечувати. Його навчання вимагає чималу суму коштів на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Самостійно все це забезпечити вона не в змозі, оскільки заробляє небагато і більшість коштів із її заробітку йде на оплату оренди квартири та комунальних послуг.

Відповідач має постійне місце роботи, працює машиністом Автоколони №1 в НГВУ «Долинанафтогаз», має стабільні доходи, тому може надавати синові матеріальну допомогу.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_4 (договір про надання правової допомоги а.с.9-14) позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на повторний виклик не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20), та оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.26,31), від нього не поступив відзив на позов.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Абзацом 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. за №3 встановлено, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Ч.1 ст.200 СК України, встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Як встановлено в судовому засіданні , сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них 29.01.2000 року народився син ОСОБА_3 (копія повторного свідоцтва про народження серія І-НМ № 041150 а.с.2).

До досягнення сином ОСОБА_5 повноліття відповідач сплачував аліменти, розмір яких був визначений судом.

Стягнення аліментів з ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, припинено в звязку з досягненням останнім повноліття.

Довідка з місця навчання від 16.01.2018р. видана середньою професійною школою та середнім професійним училищем Прага-Чековіце, Ке Стадіону 623, свідчить про те, що ОСОБА_3, 29.01.2000р.н., у навчальному році 2017/2018р., є учнем РSS1 класу середньої професійної школи та середнього професійного училища Прага-Чековіце, Ке Стадіону 623 (а.с.7-8).

Позивачкою доведено, що ОСОБА_3, є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років. Повнолітній ОСОБА_3 продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв'язку з навчанням.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є обовязком батьків, а відповідач ОСОБА_2, добровільно не надає матеріальну допомогу , хоча може її надавати, оскільки є особою працездатного віку, працевлаштований, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, і у зв'язку з цим її потребує, суду ним надано не було, позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, вартість проїзду до навчального закладу, проживання сина за місцем знаходження навчального закладу, матеріальний стан відповідача, те що він працює на посаді машиніста автоколони №1 НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ "Укрнафта" , має стабільний дохід, а також інші

обставини, що мають істотне значення для вирішення спору та вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

При цьому суд не визначає мінімальний розмір аліментів, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються аліментів на дитину, а повнолітній ОСОБА_3, є сином відповідача, а не дитиною в розумінні положень СК України.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 191,199,200, 201 СК України, керуючись ст.ст.200, 247, 258, 259, 263-265, 268,280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до закінчення ним навчання але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з дня предявлення позову 31.01.2018р.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, 09.05.1978р.н., ІПН 8, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш