Провадження № 2-о/337/7/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.

при секретарі Шварцер Г.М.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2016 року помер батько заявника ОСОБА_4, який був зареєстрований за адресою: м.Запоріжжя, пр.. Інженера ПреображенськогоАДРЕСА_1, у квартирі, яка належить заявнику ОСОБА_2 на праві власності у порядку спадкування за законом. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно. Заявник ОСОБА_2 з 2015р. постійно проживав за однією адресою разом з батьком, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він зареєстрований за іншою, ніж спадкодавець, адресою.

За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявник звернувся до суду.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1 підтримала заяву і пояснила суду, що 11 грудня 2016 року помер батько заявника ОСОБА_2, який був зареєстрований за адресою: м.Запоріжжя, пр.. Інженера ПреображенськогоАДРЕСА_1. Зазначена квартира належить заявнику ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла 07 квітня 2010 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно земельну ділянку № 71 площею 0.0574га, кадастровий номер :04:002:0777, яка розташована на території Розумівської сільської ради Запорізького району, ОСК «Рябінушка».

В розумінні ст. 1268 ЦК України, заявник прийняв спадщину після смерті батька, оскільки з 2015 року до дня його смерті постійно проживав разом з ним за однією адресою.

Заінтересована особа ОСОБА_3, яка є рідною сестрою заявника та дочкою померлого в судове засіданні не зявилась, звернулась до суду з нотаріально посвідченою заявою про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення заяви не заперечує, підтверджує той факт, що її брат ОСОБА_2 мешкав разом з батьком.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Судом встановлено, що 11 грудня 2016 року помер ОСОБА_4 року, який був зареєстрований за адресою: м.Запоріжжя, пр.. Інженера ПреображенськогоАДРЕСА_1.

Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1ст. 1220 ЦК України).

Як передбаченост. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Відповідно дост. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про народження доводиться право заявника на спадкування після смерті ОСОБА_4 у першій черзі спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

З довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/20744 від 10.10.2017р. вбачається, що за адресою : м.Запоріжжя, пр.. Інженера ПреображенськогоАДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер 11.12.2016р.). На момент смерті були відсутні зареєстровані особи.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом квартира АДРЕСА_2 (до перейменування пр. Радянський) належить заявнику ОСОБА_2 .

Допитані судом свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду пояснили, що ОСОБА_2 більше 10 років проживав зі своїм батьком у належній заявнику квартирі, оскільки той був важко хворий і не міг самостійно мешкати. У них був спільний бюджет, ОСОБА_2 доглядав батька.

Вважаючи, що спільним проживанням він прийняв спадщину після смерті батька, 03.10.2017 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49316937 від 03.10.2017р.

У звязку з тим, що заявником не було надано нотаріусу документів, які б підтверджували факт спільного проживання з його батьком на час його смерті, приватний нотаріус ЗМНО ОСОБА_9 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що винесено постанову № 97/02-31 від 09.11.2017р.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючисьст. 1268 ЦК України,Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, ст.ст.60,212,213,215, п. 5 ч. 1 ст.256, ст.259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, з ОСОБА_4 за адресою: м.Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського (колишній пр.Радянський)АДРЕСА_3 по день його смерті 11 грудня 2016 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Нещеретна