Справа № 653/269/18
Провадження № 2/653/548/18
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2018 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.,

за участю секретаря Митрохіної К.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 вересня 1990 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований Генічеським районним відділом РАЦС Херсонської області, актовий запис № 172. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сімю та постійних сварок. Шлюбні відносини між ними припинені. А тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Позивач в підготовчому засіданні просить шлюб із відповідачкою розірвати, оскільки примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Також просить розглянути справу у підготовчому провадженні.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні просить розірвати шлюб із позивачем та розглянути справу у підготовчому провадженні.

Враховуючи те, що відповідач визнала позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому провадженні на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Звір) ОСОБА_5 уклали шлюб 22 вересня 1990 року який був зареєстрований Генічеським районним відділом РАЦС Херсонської області, актовий запис № 172 (а.с. 3).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.6,7).

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливо.

Керуючись ст.ст. 200, 259,263, 264,265 ЦПК України, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 вересня 1990 року Генічеським районним відділом РАЦС Херсонської області, актовий запис № 172 між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Звір) ОСОБА_6 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_7