АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року

місто Київ

справа №761/8705/17

провадження №22-ц/796/972/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.,

суддів - Кравець В.А., Махлай Л.Д.

за участю секретаря - Осінчук Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес»

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес»

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва в складі судді Притули Н.Г. від 14 вересня 2017 року у справі за позовом про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди,

встановив:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з ПрАТ «СК «Юнівес» несплаченої частини страхового відшкодування в розмірі: 44 689 грн. 61 коп., з ОСОБА_2 понесених на проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ в розмірі 1 000 грн. 00 коп. та стягнення пропорційно з відповідачів судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначав, що 10 липня 2016 року, на бульварі Т. Шевченка у місті Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач стверджував, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AE/S480203, у ПрАТ «СК «Юнівес», тому12 липня 2016 року він подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого.

ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» було проведено автотоварознавче дослідження його автомобіля № С 16-298 від 8 вересня 2016 року, вартість якого становить 1 000 грн. та за яким вартість матеріального збитку складає 119 249 грн. 28 коп.

Про час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу відповідачі повідомлялися телеграфом, проте на огляд не з'явились.

Відповідно до звіту №С16-321 від 19 вересня 2016 року, ринкова вартість пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 складає: 53 300 грн. 00 коп.

Визначення розміру збитку, що підлягає відшкодуванню, виходячи з розрахунку становить 119 249,28 грн. (вартість КТЗ до дорожньо-транспортної пригоди) - 53 300 грн. (вартість КТЗ після дорожньо-транспортної пригоди) = 65 949,28 грн.

Позивач вказував, що 21 вересня 2016 року він подав заяву про виплату страхового відшкодування із зазначенням реквізитів і ПрАТ «СК «Юнівес» частково здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 21 259 грн. 67 коп., а відтак несплаченою частиною страхового відшкодування залишається сума у розмірі 44 689 грн. 61 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 44 689 грн. 61 коп. та 446 грн. 90 коп.

У поданій апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Юнівес» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач посилається на невідповідність рішення суду нормам матеріального і процесуального права та неповне з'ясування всіх фактичних обставин справи, оскільки суд першої інстанції прийняв за єдино вірну оцінку вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, складену ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» за замовленням позивача, та не приймає до уваги висновок ТОВ ВЕП «Стандарт-сервіс», за яким вартість автомобіля позивача після ДТП становить 97 989 грн. 61 коп. та на підставі якої розрахунки здійснювала страхова компанія.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІ від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Направлене на зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 повідомлення про час та місце розгляду справи, повернулось до суду без вручення за закінченням встановленого строку зберігання, тому відповідно до положень ст. 131 ЦПК України, колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у відсутність відповідача, згідно ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» - Кузьменкова М.М., який підтримав апеляційну скаргу, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5, який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Під час ДТП автомобілем керував ОСОБА_1

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним в порушенні ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_2, державний номер НОМЕР_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», згідно Полісу №АЕ/8480203.

На підставі договору на проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, укладеного з позивачем, було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку №С 16-298 від 08.09.2016 року, згідно якого станом на 8 вересня 2016 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_3 складає 202 801 грн. 03 коп., ринкова вартість транспортного засобу складає 119 249 грн. 28 коп. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_3, внаслідок ДТП 10 липня 2016 року складає 119 249 грн. 28 коп.

12 липня 2016 року ОСОБА_1 повідомив ПрАТ СК «Юнівес» про дорожньо- транспортну пригоду та 21 вересня 2016 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування.

Звітом про визначення вартості матеріального збитку вих. №С16-298 від 8 вересня 2016 року, визначено вартість відновлювального ремонту КТЗ «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_3 у розмірі 202 801 грн. 03 коп., ринкова вартість транспортного засобу становить 119 249 грн. 28 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ КТЗ «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_3, внаслідок ДТП становить 119 249 грн. 28 коп.

ПрАТ СК «Юнівес» в якості страхового відшкодування виплатило ОСОБА_1 21 259 грн. 67 коп. При цьому визначення вартості автомобіля після ДТП обґрунтовано висновком експертного дослідження автотоварознавця по визначенню утилізаційної вартості КТЗ, складеного ТОВ Виробничо-експертне підприємство «Стандарт-Сервіс» №397 від 27 вересня 2016 року, згідно з яким утилізаційна вартість транспортного засобу «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди складає 97 989 грн. 61 коп.

Проте, звітом №С 16-321 від 19 вересня 2016 року про ринкову вартість колісного транспортного засобу визначено середню ринкову вартість автомобіля «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_3 після ДТП, на дату оцінки у розмірі 53 300 грн. 00 коп.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що страховою компанією не вірно проведено розрахунок страхового відшкодування, а відтак стягненню підлягає страхове відшкодування в розмірі 44 689 грн. 61 коп., як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням сплаченої відповідачем сумою страхового відшкодування (119 249,28 грн. - 53 300,00 грн. - 21 259,67 грн.).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку, страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 30 Закону визначає порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу.

Зокрема, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до ст. 30 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440 визначає, що вартість - еквівалент цінності об'єкта оцінки, виражений у ймовірній сумі грошей; ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Водночас, Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена Наказом Фонду Державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 визначає, що утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про те, що поняття утилізаційна вартість та вартість (ринкова вартість) є різними поняттями та по різному оцінюються, а відтак правильно розрахував вартість страхового відшкодування, що підлягає стягненню.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не прийнято до уваги висновку ТОВ ВЕП «Стандарт-сервіс», на підставі якого розрахунок здійснювала страхова компанія та за яким вартість автомобіля позивача після ДТП становить 97 989 грн. 61 коп. не спростовують правильного висновку суду.

Так, згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи, визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що для усунення розбіжностей, наявних у висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню утилізаційної вартості КТЗ, складеного ТОВ Виробничо-експертне підприємство «Стандарт-Сервіс» №397 від 27 вересня 2016 року та звітом №С 16-321 від 19 вересня 2016 року про ринкову вартість колісного транспортного засобу, відповідачем клопотання про призначення судової експертизи з цього питання не заявлялось.

За таких обставин, судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України дійшла висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Дата виготовлення повного тексту постанови - 27 березня 2018 рік.

Головуючий: С.В. Кулікова

Судді: В.А. Кравець

Л.Д. Махлай