Справа № 491/200/18
У Х В А Л А

26 березня 2018 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, однак без дотримання вимог ст.ст.185 ЦПК України, зокрема: не в повному обсязі сплачено судовий збір, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір», зі змінами, внесеними згідно з Законом №1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року, судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704 гривні 80 копійок) встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Крім того відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру; у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»,якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою),

При цьому до позовної заяви позивачем додано квитанції №12 від 22 березня 2018 року та №0.0.995005466.2 від 22 березня 2018 року про сплату судового збору в розмірі 704 гривні 00 копійок та 01 гривні 00 копійок. Таким чином позивачем при подачі до суду позовної заяви сплачено судовий збір лише за одну вимогу, заявлену в прохальній частині позовної заяви, хоча позивач просить задовольнити дві заявлені вимоги.

В позовній заяві позивач зазначає, що батько дитини не надає згоди на виїзд дитини за кордон, однак до позовної заяви не надає жодного доказу про наявність спору з відповідачем щодо виїзду дитини за межі країни та відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, як це передбачено п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не має перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В звязку з невідповідністю позову вимогам ст. 175 ЦПК України, за правилами ч. ч. 1-2 ст.185 ЦПК України даний позов слід залишити без руху з наданням позивачу строку для приведення позову у відповідність з зазначеними вимогами законодавства.

Разом з цим судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_1 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, залишити без руху та надати десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Розяснити позивачу положення ч.3 ст.185 ЦПК України, згідно яких якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали направити позивачу для відома та виконання.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1