Справа № 460/4357/17 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 22-ц/783/6991/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ТзОВ «ВУЗЬКЕ» - Різника О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» про визнання недійсними договорів,-

ВСТАНОВИЛА:

19 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» , в якому просила визнати недійсним з моменту укладення Договір про відступлення права вимоги №1/1, укладений 26.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ»; визнати недійсним з моменту укладення Договір №1/1 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладений 26.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., зареєстрований в реєстрі за №3837; визнати недійсним з моменту укладення Договір №1/1 про відступлення прав вимоги за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений 26.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ» ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33283555, прийняте державним реєстратором Бірак Є.В., Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 29.12.2016 про державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво та земельну ділянку площею 1,0009 га, кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», ; скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ» () номери 18414433 та 18413908.

Позивачка також подала заяву про забезпечення позову, в якій просила невідкладно вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258) та земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», , передавати в користування чи заставу (іпотеку) незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258) та земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258), а також вчиняти дії щодо завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258).

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_7

В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у разі задоволення її позову, виконання рішення полягатиме у визнанні недійсними договорів, що стали підставою для реєстрації права власності за відповідачем, виключенні запису про реєстрацію права власності на спірні об'єкти за відповідачем та відновленні запису про право власності на ці об'єкти за позивачем. Посилається на те, що відповідач як титульний власник до завершення розгляду справи може на власний розсуд відчужувати спірне майно, передавати його в оренду, іпотеку, змінювати таке майно, завершуючи будівництво об'єкта нерухомості чи здійснювати його перебудову. Звертає увагу на те, що нею подані суду докази про вжиття відповідачем заходів якнайшвидшого відчуження спірної земельної ділянки та незавершеного будівництва, а саме ще з травня 2017 року ним розміщено оголошення про продаж вказаного нерухомого майна. Вважає, що судом не надано належної оцінки існуванню реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, пояснення представника ТзОВ «ВУЗЬКЕ» - Різника О.Р. про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявниками не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги та скасування реєстрації права власності.

Також позивачкою подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила накласти арешт на незавершене будівництво та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ» передавати в користування чи заставу (іпотеку) зазначені незавершене будівництво та земельну ділянку, а також вчиняти дії щодо завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При розгляді справи в суді першої інстанції суд керувався приписами ЦПК України в редакції 2004 року, на відповідність яким перевіряється судом апеляційної інстанції оскаржувана ухвала.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому припущення суду щодо зазначених обставин повинно бути достатньо обґрунтованим з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак матеріалами справи безспірно стверджується, що заходи забезпечення позову, які просить вжити ОСОБА_2 - арешт на незавершене будівництво та земельну ділянку та заборона передавати в користування чи заставу (іпотеку) зазначені незавершене будівництво і земельну ділянку, а також вчиняти дії щодо завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва не стосуються предмета позову - про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, стороною яких ОСОБА_2 не була, та скасування реєстрації права власності. (а.с.2-9).

Крім того, не може прийматись до уваги посилання апеляційної скарги на наявність підстав для забезпечення позову, оскільки ні в заяві, ні в апеляційній скарзі не наведено жодних обставин, що стверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, які стосуються лише визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, стороною яких ОСОБА_2 не була, та скасування реєстрації права власності.

А відтак, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 березня 2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.