Справа № 315/375/18
Номер провадження № 2-о/315/38/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді Телегуз С.М., при секретарі Дмитренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про встановлення факту смерті особи в певний час, -

В С Т А Н О В И В:

26.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, у якій зазначив, що його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 04.07.2017 року в м. Донецьк, Пролетарського району, Донецької області, Україна, причина смерті: хронічна судинно-мозкова недостатність 3 ст. Церебральний атеросклероз 3 ст.

15.12.2017 року він звернувся в Гуляйпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області з метою державної реєстрації смерті матері відповідно до чинного законодавства України, але у видачі свідоцтва про смерть йому було відмовлено.

Просить встановити факт смерті його матері ОСОБА_2 04.07.2017 року.

Заявник, представник заявника ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заяви, просять провести розгляд справи у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи - Гуляйпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 16.02.1956 року в м. Сталіно Залізничного району Сталінської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЕ № 062087, виданого Залізничним районним бюро ЗАГС м. Сталіно, де в графі батько та мати російською мовою записані: «ОСОБА_4 и ОСОБА_5».

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 04.07.2017 року в м. Донецьк, Пролетарського району, Донецької області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії ДНР № 066828, виданого 05.07.2017 року Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР, та довідка про причини смерті № 1424 від 05.07.2017 року.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і визначає датою її смерті 04.07.2017 року та місцем смерті: м. Донецьк, Пролетарський район, Донецька область, Україна.

Заявник звертався з заявою щодо державної реєстрації смерті матері ОСОБА_2 в Гуляйпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області.

Однак, відділ державної реєстрації листом від 15.12.2017 року № 3706-17.18-06-157відмовив у видачі свідоцтва, мотивуючи це тим, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» на території Донецької області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому, будь-який документ, виданий на вищезазначеній території, вважається недійсним і не створює правових наслідків.

Приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його матері.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його матері на тимчасово окупованій території, що надасть йому можливість отримати свідоцтво про смерть останньої у відповідному державному органі України.

Керуючись ст. ст. 19, 76-83, 247, 264-265, 268, 293, 315-317, 319, 354 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про встановлення факту смерті особи в певний час - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Харалуг, Межеричського району, Ровенської області, громадянка України, яка мешкала за адресою: Україна, м. Донецьк, Куйбишевський район, Донецька область, вул. Руставелі, буд. 31, померла 04.07.2017 року, у віці 85 років в м. Донецьк, Пролетарського району, Донецької області, Україна, причина смерті: хронічна судинно-мозкова недостатність 3 ст., Церебральний атеросклероз 3 ст.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_6