Справа № 136/1948/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 березня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 в якому з 27.03.2013 року зареєстровано місце проживання його племінника - ОСОБА_2 (далі - відповідач). В домоволодінні відповідач не проживає більше трьох років, у зв'язку з чим позивач вважає, що ОСОБА_2 втратив право на користування житлом. Оскільки відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, позивач вирішив звернутися до суду з вимогою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.

Позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача, надав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, будучи оповіщеним про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивача не заперечував проти такого вирішення справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 що підтверджується Договором дарування (а.с. 5-6).

У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Липовецької міської ради від 29.11.2017 року № 5150, а також записом в домовій книзі (а.с. 7-8).

Відповідач являється племінником позивача, у зв'язку із чим останній був вселений до належного позивачу домоволодіння, який як власник цього майна надав право відповідачу користуватись ним.

На вимогу власника ОСОБА_2 відмовляється добровільно знятись з реєстрації у спірному домоволодінні, при цьому не користується будинком в якому зареєстрований більше трьох років, підтвердженням чого є дані, що вказані в довідці Липовецької міської ради від 29.11.2017 року № 5150 (а.с. 4).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень статті 406 ч.1 п.5 ЦК України, у зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник