Ухвала

15 березня 2018 року

м. Київ

справа № 552/4964/17

провадження № 61-4091ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Сокуренка Євгена Сергійовича на рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

5 січня 2018 року представником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - СокуренкомЄ. С. подано касаційну скаргу на рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надати докази, які підтверджують повноваження Сокуренка Є. С. як адвоката представляти інтереси ПАТ КБ «ПриватБанк».

У лютому 2018 року на виконання вимог ухвали представником ПАТ КБ «ПриватБанк» - Литвиненко О. Л. подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій заявник вказує на те, що справа є малозначною, але має для банку виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі ПАТ КБ «ПриватБанк», обмежує права та порушує майнові інтереси позивача, тому вона оскаржується до Верховного Суду згідно із підпунктом «в» пункта 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 13 965 грн 28 коп., що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийняті у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Посилання заявника на те, що зазначена справа має виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі банку, обмежує права та порушує майнові інтереси позивача, є безпідставними, оскільки заявником на підтвердження зазначеного не наведено логічного обґрунтування таким твердженням, а саме, яким чином заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 965 грн 28 коп. перешкоджає стабільній роботі банку, так як згідно з інформацією викладеною на офіційному сайті заявника https://privatbank.ua, за підсумками січня 2018 року, здійсненими Національним Банком України, найбільший показник прибутку зафіксовано у ПАТ КБ «ПриватБанк», який є одним із найуспішніших банків України.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Сокуренка Євгена Сергійовича на рішення Київського районного суду міста Полтави від 28 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак