Справа № 309/3152/17
Провадження № 2/309/303/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді Лукянової О.В.
за участю: секретаря судового засідання Орос В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
Позивач, посилаючись на те, що:
-вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2006 року, але з жовтня 2016 року разом не проживають;
-від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, 1липня ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її повному утриманні та вихованні;
-вона вважає, що причиною розпаду сімї є вживання відповідачем наркотиків, постійні непорозуміння та неповага між ними;
-в добровільно порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання їх доньки не надає;
-їх донька росте, потребує витрати на утримання та фізичний розвиток;
-відповідач постійно виїжджає на сезонні роботи за кордон у Чехію, заробляє добре, є людиною молодого віку, фізично здоровим, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання їх доньки,
звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій суму у розмірі 1500грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.19/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність.
Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином в тому числі особисто /а.с.13,16/, а також через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України від 2 лютого 2018 року /а.с.17-18/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило.
Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується: свідоцтвом про шлюб /а.с.5/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.6/, та довідкою виконкому Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області №5439 від 9 жовтня 2017 року /а.с.7/.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.
Позивач у своєму позові посилається на те, що відповідач вживає наркотики, між ними постійно виникають непорозуміння та існує неповага один до одного.
З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, примиритися не бажають, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача.
Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітньої дитини сторони не заявляють.
Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4)інші обставини, що мають істотне значення.
2.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як вказав позивач у своєму позові відповідач виїжджає за межі України до Чехії на сезонні роботи, заробляє добре, інших утриманців не має, але жодних доказів цих обставин позивач суду не надала. Крім того, позивач взагалі не вказала про інші обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; матеріальне становище платника аліментів; наявність у відповідача непрацюючих батьків; наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій суму з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини.
Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що:
-обовязок утримувати дитини до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача;
-відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»: для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень;
-мінімальний розмір аліментів на одну дитину до 6 років не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 січня 2018 року не може бути меншим, ніж 746грн.;
-жодних доказів про обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, позивач суду не надала,
суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - у розмірі 850грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена.
Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-284, 287-289, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст.105п.3, 110, 112, 180-182, 184 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», суд,
Розірвати зареєстрований 12 вересня 2006 року у виконкомі Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, по актовому запису №53, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 850грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 жовтня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640грн..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 640грн..
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Рішення в повному обсязі виготовлено 5 березня 2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - у відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, - до Апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_4