Справа № 465/7102/17
пр.№ 2/464/688/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2018 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Горбач О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ідентифікаційний код юридичної особи 00135390, м.Київ, пров.Несторівський, 3-5) про скасування дисциплінарного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 07.12.2017 року звернувся у Франківський районний суд м.Львова з позовом, в якому просить скасувати наказ Голови правління Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта») №919-к від 13.10.2017 року в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює на посаді начальника будівельного відділу відділення реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта» з 2006 року по даний час. З 11.09.2017 року по 04.10.2017 року, одночасно виконуючи свої безпосередні обов'язки, виконував обов'язки начальника відділення реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта» (далі - ВРНП по Львівській області) на час відпустки Хомишина З.Г. згідно з наказом №725-к від 30.08.2017 року. Наказом Голови правління ПАТ «Укрнафта» №919-к від 13.10.2017 року до нього, як до виконувача обов'язків начальника відділення реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта», було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за нібито неналежне виконання ним посадових обов'язків та грубе порушення Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів, Інструкції про порядок приймання, транспортування зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, зокрема, порушення вимог п.2.20 Посадової інструкції та нездійснення контролю за виконання підлеглими вимог п. 16 вищевказаних правил. Підставою для застосування стягнення стали події, що мали місце 15.09.2017 року на АЗС №13018 ПАТ «Укрнафта» за адресою: м. Львів, вул. Пластова, 7 а, а саме, після самостійної заправки клієнтом 10 л пального у металеву каністру ємністю 10 л, попередньо відмовившись від послуг оператора АЗС, таким було заявлено претензію персоналу АЗС про нібито недолив палива та вимагання здійснити перевірку точності дози відпуску палива за допомогою еталонного мірника, а також з приводу аналогічних подій, що мали місце 21.09.2017 року. Оскаржуваним наказом застосовано дисциплінарні стягнення і до трьох інших працівників відділення. Згідно з даним наказом, допущені ним порушення мають причинно-наслідковий зв'язок з порушеннями, допущеними операторами АЗС 3-го розряду (невчасне повідомлення про випадок майстра АЗС) та майстром АЗС - порушення п.п. 2.4, 2.5 п. 2 посадової інструкції останнього (неналежний контроль за дотриманням правил експлуатації АЗС, виконанням підлеглими працівниками функціональних обов'язків, недостатня організація заходів з належної реалізації пального на АЗС). Окрім цього, вказав на відсутність порушень в діях операторів АЗС при вищезгаданих подіях, останні діяли відповідно до вимог п. 37 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів, ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 10.4.4 Інструкції про порядок приймання, транспортування зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, п. 3.4 Робочої інструкції про порядок приймання, відпуску та вимірювання нафтопродуктів на АЗС, нормами яких визначено, що якщо у споживача виникли сумніви щодо точності дози відпуску нафтопродукту колонкою, на його вимогу оператор АЗС зобов'язаний негайно перевірити за допомогою еталонного мірника її стан і у разі виявлення недоливу відшкодувати збитки споживачу і припинити подальше використання цієї колонки до проведення ремонту. Проте, саме психологічний та моральний тиск сторонніх осіб, які приймали учать у подіях, не дали змогу персоналу АЗС провести процедуру перевірки точності доз відпуску ПРК, про що останні повідомляли у своїх поясненнях. Вважає оскаржуваний наказ в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани необґрунтованим, незаконними та винесеним з порушенням вимог статей 140, 141, 149 КЗпП України, оскільки, виконуючи обов'язки начальника ВРНП по Львівській області ПАТ «Укрнафта», жодних дисциплінарних проступків не вчиняв, не порушував трудової дисципліни, належним чином виконував усі посадові обов'язки та не допускав порушення Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів, Інструкції про порядок приймання, транспортування зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, робочої інструкції №34-р про порядок приймання, відпуску та вимірювання нафтопродуктів на АЗС, затвердженої начальником ЛВРНП ПАТ «Укрнафта» 11.02.2015 за №2-ОП.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 02.01.2018 року, вказану позовну заяву в порядку ст. ст. 31, 32 ЦПК України направлено для розгляду в Сихівський районний суд м. Львова.

Ухвалою від 05.02.2018 року у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

15.03.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2, в якому остання покликається на те, що оскаржуваний наказ винесено з дотриманням норм чинного законодавства. Причиною подій, які відбулися на АЗС №13/018 15.09.2017 року та 21.09.2017 року, стали неприйняття позивачем всіх достатніх мір, після того, як стався перший інцидент, невиконання посадовими особами відділення своїх обов'язків та некомпетентність. Дані порушення призвели до негативних наслідків, як економічних (блокування роботи АЗС), так і іміджевих, що завдало матеріальної та моральної шкоди підприємству. Окрім цього, зазначила, що на повторюваність зазначених подій у відділенні реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта», ОСОБА_1, виконуючи обов'язки начальника відділення з 11.09.2017 року по 04.10.2017 року, не прийняв достатніх мір для запобігання цих порушень, не здійснив контроль за виконанням підлеглими вимог п.16 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів та не забезпечив на високому рівні організацію праці підлеглих працівників та контроль за дотриманням ними встановлених норм і стандартів, тим самим порушив вимоги п.2.20 Посадової інструкції начальника відділення реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просить суд позов задовольнити. Додатково вказав, що 18.09.2017 року було зібрано майстрів відділення та проведено оперативну нараду з приводу подій, що мали місце 15.09.2017 року на АЗС 13018, де детально проаналізовано інцидент, дії персоналу та зобов'язано майстрів повторно довести до персоналу АЗС весь комплекс робочих інструкцій. Окрім цього, з приводу подій, що відбулися 15.09.2017 року та 21.09.2017 року на АЗС, 19.09.2017 року та 25.09.2017 року на ім'я начальника відділу роздрібної торгівлі, а також 02.10.2017 року на ім'я голови Правління ПАТ «Укрнафта», ним було надано письмові пояснення, в яких, серед іншого, повідомляв про вжиті ним дії та заходи щодо вказаних обставин. Вважає, що ним не було допущено будь-якого порушення вимог посадової інструкції начальника ВРНП по Львівській області чи трудової дисципліни, у зв'язку з чим, підстав для винесення оскаржуваного наказу не було, а тому такий є незаконним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, в наданих суду поясненнях посилається на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що твердження позивача про зроблені відповідні висновки та проведення необхідних інструктажів з приводу інциденту на АЗС, який мав місце 15.09.2017 року, є хибними, оскільки повторний випадок, який стався 21.09.2017 року свідчить про те, що правила проведення перевірок доз відпуску нафтопродуктів порушив не один працівник, а група працівників: майстер, оператор ІІІ розряду та оператор ІІ розряд. З огляду на вказане, ні адміністрація відділення, ні працівники АЗС, не зробили відповідних висновків з допущених порушень, що свідчить про систематичний характер недоліків в організації роботи відділення. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

За порушення трудової дисципліни, відповідно до положень ст. 147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач працює на посаді начальника будівельного відділу відділення реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта» з 2006 року по даний час.

Відповідно до наказу виконавчого Віце-Президента по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» Кропивянської О.Є. №725-к від 30.08.2017 року, на час відпустки начальника відділення реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта» Хомишина З.Г. з 11.09.2017 року по 04.10.2017 року, виконання обов'язків останнього покладено на начальника будівельного відділу відділення реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_1 (а.с. 15).

Наказом голови Правління ПАТ «Укрнафта» М. Роллінс №919-к від 13.10.2010 року за неналежне виконання своїх посадових обов'язків та грубе порушення Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів, Інструкції про порядок приймання, транспортування зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, до в.о. начальника ВРНП по Львівській області з 11.09.2017 р. по 04.10.2017 р. - начальника будівельного відділу ОСОБА_1, майстра АЗС ОСОБА_5, оператора заправних станцій 3 розряду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано стягнення у вигляді догани (а.с. 13).

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Вищезазначеними нормами трудового законодавства передбачено, що не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов'язаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості випливає із змісту статті 138 КЗпП, яка передбачає обов'язок роботодавця доводити наявність умов, серед яких і вина працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності.

Догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, зокрема КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Незалежно від форми вини обов'язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Здебільшого дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов'язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов'язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Передумовою винесення оскаржуваного наказу, у відповідності до службової записки начальника відділу роздрібної торгівлі Штрикуля С.Г. від 05.10.2017 року, є те, що 15.09.2017 року на АЗС №13/018 за адресою: м. Львів, вул. Пластова, 7а, клієнт самостійно наповнив каністру паливом А-95 та висловив претензію щодо точності доз відпуску паливно-роздавальної колонки (далі - ПРК), після чого затребував мірник для перевірки кількості налитого палива та самостійно перелив у нього паливо з каністри, порушуючи вимоги аб. 3 п. 37 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами. Про даний інцидент оператор 2 розряду ОСОБА_9 повідомив оператора 3 розряду ОСОБА_6, яка в свою чергу, вчасно не повідомила про вказаний випадок майстра ОСОБА_5, відповідального за проведення перевірки точності роботи ПРК. 21.09.20187 року, клієнт, придбавши паливо на тій же АЗС, знову висловив недовіру щодо доз відпуску ПРК та затребував мірник, на що оператор 3 розряду ОСОБА_7, не дочекавшись прибуття майстра ОСОБА_5, віддав вказівку оператору 2 розряду принести мірник до ПРК, де клієнт самостійно здійснив перелив палива з каністри в мірник. Дані події свідчать про неналежний контроль майстром АЗС ОСОБА_5 за дотриманням правил експлуатації АЗС та виконанням функціональних обов'язків підлеглими йому працівниками, недостатню організацію заходів з належної реалізації пального на АЗС.

Підставою для винесення оскаржуваного наказу відносно позивача стала системність вищезазначених подій у відділенні реалізації нафтопродуктів по Львівській області ПАТ «Укрнафта», яка вказує на те, що виконуючий обов'язки начальника відділення ОСОБА_1:

- не прийняв достатніх мір для запобігання повторень;

- не здійснив контроль за виконанням підлеглими вимог п. 16 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів;

- не забезпечив на високому рівні організацію праці підлеглих працівників та контроль за дотриманням ними встановлених норм і стандартів, тим самим порушуючи вимоги п. 2.20 посадової інструкції начальника ВРНП по Львівській області.

Відповідно до п. 2.1 Посадової інструкції начальника відділення реалізації нафтопродуктів управління реалізації нафтопродуктів департаменту роздрібної реалізації нафтопродуктів та розвитку автозаправних комплексів ПАТ «Укрнафта», затвердженої в.о. Голови Правління ПАТ «Укрнафта» Пустоваровим В.М. від 22.10.2012 року, начальник відділення реалізації нафтопродуктів здійснює безпосереднє керівництво підпорядкованим відділенням реалізації нафтопродуктів, з дотриманням вимог чинного законодавства (а.с. 16-21).

Положеннями пункту 16 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1442, передбачено, що посадові особи суб'єкта господарювання зобов'язані здійснювати контроль за виконанням підлеглими вимог цих Правил. У разі порушення вимог, передбачених цими Правилами, винні особи несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.20 Посадової інструкції начальника відділення реалізації нафтопродуктів управління реалізації нафтопродуктів департаменту роздрібної реалізації нафтопродуктів та розвитку автозаправних комплексів ПАТ «Укрнафта», начальник організовує оперативний облік приймання, відпуску та зберігання нафтопродуктів на АЗС та контролює їх виконання.

Як вбачається з наданих суду матеріалів та підтверджено поясненнями позивача, останнім вживалися заходи щодо виконання підлеглими працівниками вимог Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, Інструкції про порядок приймання, транспортування зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, зокрема, проведено відповідні наради та інструктажі з майстрами АЗС, попереджено таких, а також безпосередньо керівництво апарату управління ПАТ «Укрнафта» про можливі подібні провокації на АЗС, про що свідчать письмові пояснення останнього, надані начальнику відділу роздрібної торгівлі С.Г. Штрикулю та голові Правління ПАТ «Укрнафта» М. Роллінзу (а.с. 38, 47-48, 54-55).

Під час розгляду справи представником відповідача на наведено жодних фактів щодо відсутності з боку ОСОБА_1 організаційних дій і контролю за виконанням підлеглими оперативного обліку приймання відпуску та зберігання нафтопродуктів на АЗС, а також не зазначено які саме достатні міри та їх обсяг мав він прийняти для запобігання повторень таких порушень. Окрім цього, представником відповідача не вказано, які саме обов'язки посадової інструкції не виконав ОСОБА_1, що потягло винесення оскаржуваного наказу.

З врахуванням наведеного, оскільки судом не встановлено неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обов'язків, порушення Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів, Інструкції про порядок приймання, транспортування зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, а також незабезпечення організації праці підлеглих працівників та неналежного контролю підлеглих працівників, суд приходить до висновку, що підстави для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відсутні, а відтак наказ Голови правління Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» №919-к від 13.10.2017 року в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани, слід визнати незаконним та скасувати.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ідентифікаційний код юридичної особи 00135390, м.Київ, пров.Несторівський, 3-5) про скасування дисциплінарного стягнення - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Голови правління Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» №919-к від 13.10.2017 року в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ідентифікаційний код юридичної особи 00135390, м.Київ, пров.Несторівський, 3-5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2018 р.

Суддя Д.Ю. Теслюк