Справа № 147/98/18
Провадження № 2/147/195/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 та двох земельних ділянок.

Спадкоємцем на житловий будинок померлої по закону та по заповіту являється ОСОБА_1. Крім того, вона являється спадкоємцем на земельну ділянку, яку оформила на себе.

Згідно заповіту спадкоємцем на другу земельну ділянку являється ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.

Інших спадкоємців немає.

Позивачка вчасно прийняла спадщину, проживаючи з спадкодавцем в одному будинку до дня її смерті.

Житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року відносився до категорії колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_5 та єдиним членом дружина ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_3, яка вчасно прийняла спадщину, проживаючи в одному будинку з чоловіком ОСОБА_5, однак не встигла оформити своїх спадкових прав.

Позивач своєчасно прийняла спадщину. Звернувшись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримала відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в її відсутності.

Представник відповідача Цибулівської сільської ради Тростянецького району в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлої ОСОБА_3 за ОСОБА_1

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 03.06.2002 року виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.24).

Після його смерті відкрилась спадщина.

Спадкоємцем до його майна являється дружина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3(а.с.25), яка вчасно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном та проживаючи разом з спадкодавцем в одному будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 10.11.2014 року виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина.

За життя 28.10.2014 року ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, котрим належне їй майно в тому числі земельну ділянку, що знаходиться на території Цибулівської сільської ради Тростянецького району площею 2,0344га(державний акт серії НОМЕР_5) заповіла ОСОБА_1, а земельну ділянку, що знаходиться на території Цибулівської сільської ради Тростянецького району площею 2,0342га(державний акт серії НОМЕР_6) заповіла ОСОБА_4. Заповіт посвідчено секретарем Цибулівської сільської ради Усатюк Л.В., зареєстрований в реєстрі №90(а.с.8). Заповіт за даними сільської ради не змінений та не скасований.

Відповідно до довідки №80 від 12.12.2017 року, виданої виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_7 за життя була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 Після її смерті спадкоємцем по заповіту на житловий будинок являється дочка ОСОБА_1 До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1. За даними земельно-шнурової книги Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області запис №916 біля домогосподарства за адресою в АДРЕСА_1, числиться земельна ділянка площею 0,30га з правовим режимом 0,25га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,05га - для ведення особистого селянського господарства. За даними погосподарської книги Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області станом на 15.04.1991 року домогосподарство в АДРЕСА_1, відносилось до категорії колгоспний двір. Головою був ОСОБА_5, членами ОСОБА_3 (а.с.9).

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №68/2015р. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 встановлено, що дійсно спадкоємцями по заповіту до її майна являються ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які вчасно прийняли спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Спадкоємець ОСОБА_4 оформила свої спадкові права та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку(а.с.16-18), спадкоємець ОСОБА_1 частину спадкового майна оформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по заповіту на земельну ділянку(а.с.19-21).

Ксерокопією з погосподарської книги Цибулівської сільської ради за 1991-1995 роки особовий рахунок №893 встановлено, що в домогосподарстві по АДРЕСА_1 Вінницької області зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.26,27).

Факт вчасного прийняття спадщини підтверджується також ксерокопією погосподарської книги за 2000-2015 роки, в якій зазначено, що позивач зареєстрована та проживає в одному будинку з спадкодавцем ОСОБА_3(а.с.28-30).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5(голова двору), ОСОБА_3 (дружина) відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1.

Оскільки спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_5 являється дружина ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, тому вона стала власником всього будинку, однак не оформила свого права власності.

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 04.02.2010 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 87,6кв.м., житловою площею 64,0кв.м., допоміжною площею 23,6кв.м.(а.с.12-15).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді-відмови від 23.01.2018 року за №47/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори Середою Н.М. випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.11).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп., що передбачено ст.142 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 12, 13, 81,142, 200,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, з державного бюджету України 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №0.0.950260144.1 від 26.01.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя