АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року

місто Київ

справа №754/7693/16-ц

провадження №22-ц/796/691/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних

справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.,

суддів - Кравець В.А., Махлай Л.Д.

за участю секретаря - Осінчук Н.В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»

відповідач - ОСОБА_1

третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

на рішення Деснянського районного суду міста Києва в складі судді Клочко І.В. від 19 вересня 2017 року у справі за позовом про відшкодування шкоди,

встановив:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу суми в розмірі 18 291 грн. 17 коп. та понесених витрат на оплату судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 27 вересня 2014 року між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №240688Га/14к-03, за яким AT «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

14 липня 2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, в результаті якої пошкоджено застрахований у AT "СК "АХА Страхування" транспортний засіб.

Згідно розрахунку страхового відшкодування, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_4, в результаті його пошкодження, становить 46 162, 15 грн.

АТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало ОСОБА_2 витрати на ремонт автомобіля в сумі 46 162,15 грн., які були перераховані на рахунок станції технічного обслуговування.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП.

Вказував на те, що з урахуванням умов полісу № АІ/7587809, ПАТ «СК «УСГ» сплатило на користь АТ «СК «АХА Страхування» шкоду в межах ліміту його відповідальності за заявленим страховим випадком, виходячи із розміру завданих збитків розрахованих з урахуванням вартості коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля, тобто у сумі 27 870 грн. 44 коп., тому залишок невідшкодованої суми складає 18 291, 17 грн.

Посилаючись на те, що згідно ст. 1194 ЦК України до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 18 291 грн. 17 коп., позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму у розмірі 18 291,17 грн., та суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «АХА Страхування» просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду матеріалам справи.

Зазначав, що суд першої інстанції помилково не застосував ст. 1194 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того вказував на те, що суд не урахував правову позицію Верховного Суду України викладену у справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016 р.

В судовому засіданніОСОБА_1 та його представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник ПрАТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи зазначена юридична особа була повідомлена належно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення, осіб, що брали участь у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу відповідача такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 вересня 2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 240688Га/14-к-03, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Toyota Avensis», д.н.з. АА 6453КА.

14 липня 2015 року приблизно о 20.33 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_5, по проспекту Героїв Сталінграду, 53-б в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7587809, укладеного 27 листопада 2014 року між ПрАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_3, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_6.

27 листопада 2014 року між ПрАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 97-2840/14-00256, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної майну потерпілих, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

23 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК АХА Страхування» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до рахунку-фактури № С-00073992 від 26 липня 2015 року ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_7 становить 47 029,36 грн.

Згідно страхового акту № 1.003.15.10315/VESKO16488 від 28 липня 2015 року та розрахунку до нього, сума відшкодування становить 46 162,15 грн., яка 29 липня 2015 року перерахована ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД», що підтверджується платіжним дорученням № 187 306 грн.

Листом від 3 листопада 2015 року вих.№ 9141/18/ЦВ ПрАТ «СК АХА Страхування» звернулося до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 46 162,15 грн.

Відповідно до розрахунку фізичного зносу автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_7 ПрАТ «СК «УСГ» сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 27 870,98 грн. згідно платіжного доручення № 23639 від 29 грудня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АХА Страхування», суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для стягнення з відповідача суми несплаченого страхового відшкодування в розмірі 18 291,17 грн., як різниці, що виникла внаслідок застосування третьою особою коефіцієнту фізичного зносу, оскільки вважає, що зазначена сума підлягає сплаті ПрАТ «СК «УСГ» за умовами договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-2840/14-00256 від 27 листопада 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «УСГ». При цьому суд вважав, що часткова сплата ПрАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7587809, укладеного 27 листопада 2014 року між ПрАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_3, не звільняє ПрАТ «СК «УСГ від виконання зобов'язань за договором № 97-2840/14-00256 від 27 листопада 2014 року, а тому звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним».

З таким висновком суду не можна погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 29 зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як убачається з страхового акту № 1.003.15.10315/VESKO16488 від 28 липня 2015 року та розрахунку до нього, сума відшкодування становить 46 162,15 грн.

29 липня 2015 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» зазначена сума перерахована ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД», що підтверджується платіжним дорученням № 187 306 грн.

Листом від 3 листопада 2015 року вих. № 9141/18/ЦВ ПрАТ «СК АХА Страхування» звернулося до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 46 162,15 грн.

Відповідно до розрахунку фізичного зносу автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_7 ПрАТ «СК «УСГ» сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 27 870,98 грн. згідно платіжного доручення № 23639 від 29 грудня 2015 року.

Згідно ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Оскільки ПрАТ «СК «УСГ» сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 27 870,98 грн., сума відшкодування становить 46 162,15 грн., то з урахуванням ст. 1194 ЦК України різницю між сумою відшкодування (46 162,15 грн.) та сплаченого відшкодування (27 870,98 грн.) підлягає стягненню на користь ПрАТ «СК АХА Страхування» з ОСОБА_1

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданими сторонами доказами, судом неправильно застосовані норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 268, 381, 383 ЦПК України,Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в порядку регресу суму в розмірі 18 291 грн. 17 коп. та суму сплаченого судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 3 493 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий: С.В. Кулікова

Судді: В.А. Кравець

Л.Д. Махлай