Справа № 308/7349/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Монич О.В.,

за участю секретаря - Пассер М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбного договору нікчемним , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про визнання шлюбного договору нікчемним, який мотивує тим, що відповідач ОСОБА_3 являється боржником позивача ОСОБА_1, згідно вексельного платіжного доручення від 28.03.3012 р., яке не виконане внаслідок визнання ОСОБА_3 банкрутом. Під час судового процесу міста Прага щодо погашення заборгованості ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_3 було укладено шлюбний договір із дружиною ОСОБА_4 за змістом якого було звуження спільного майна подружжя в Україні в м. Ужгороді та врегулювання майнової частки щодо нерухомості, яка знаходиться в АДРЕСА_1. Даний договір в подальшому виявився підробленим, так як бланк на якому викладено договір було викрадено ОСОБА_3 скориставшись шлюбним договором, переоформив власний будинок в АДРЕСА_1 на свою дружину ОСОБА_4 в спільну часткову власністю: 1/4 частка належить ОСОБА_3, 3/4 частки належить ОСОБА_4 згідно договору про звуження шлюбного майна, укладеного у доктора права ОСОБА_5 11.12.2013 р.

Просить суд застосувати до шлюбного договору від 03.01.2008 р. укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наслідки недійсності нікчемного правочину подвійну реституцію, а саме: привести майно до первісного стану: повернути житловий будинок АДРЕСА_1 у повну власність ОСОБА_3.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, представник позивача подала до суду заяву відповідно до якої заявлені вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_3, являється боржником ОСОБА_1, що підтверджується Вексельним платіжним дорученням від 28.03.012 р. за реєстраційний номером № 47 Cm510/2011-14 виданого міським судом в Празі, яке не виконане внаслідок визнання ОСОБА_3, банкрутом, що підтверджується постановою про визнання ОСОБА_3 не платоспроможним № KSPH 69 INS33149/2014-A-21 від 18.03.2015 р.

У відповідно до вказаний боргових документів ОСОБА_3 боргує ОСОБА_1 - 1.800.00 - Кч з 6% річним відсотком від 15.09.2011 р. до оплати, винагороду в сумі 6.000, - Кч та відшкодування видатків провадження в сумі 179124, - Кч.

Між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_4 було укладено шлюбний договір на нотаріальному бланку № ВТК 672986, за змістом якого було звуження спільного майна подружжя в Україні, м. Ужгороді та врегулювання майнової частки щодо нерухомості, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 97756178 від 12.10.2015 р. бланк серії ВТК № 672986 викрадено 31.07.2013 р у приватного нотаріуса Шелест О.М.

Згідно листа за № 129/01-16 від 11.12.2015 р. приватний нотаріуса ОСОБА_7 повідомила, що 03.01.2008 р. шлюбний договір на бланку № ВТК 672986 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нею не посвідчувався.

Внаслідок, використання підробленого шлюбного договору, майно,я ке належить ОСОБА_3 в результаті поділу, належить в розмірі 3/4 частки - дружині ОСОБА_4, чим ОСОБА_3 унеможливив виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.5 ст. 216 ЦК Укранїи Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 р. за № IX «нікчемні правочини - це правочини, якщо їх недійсність встановлена законом.

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Відповідно до п. 13 роз'яснення вищенаведеного Пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 р. «з підстав неодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню».

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 р. за № IX «разом з цим, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Якщо поривач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

На підставі наведеного, суд вважає,Ю позовні вимоги обгрунтованими, вмотивованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись, ст. ст. 203, 215, 216, ЦК України ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354,355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбного договору нікчемним задовольнити.

Застосувати до шлюбного договору від 03.01.2008 р. укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наслідки недійсності нікчемного правочину подвійну реституцію, а саме: привести майно до первісного стану: повернути житловий будинок АДРЕСА_1 у повну власність ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленомуЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Монич О.В.