_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/1105/18
Провадження № 6/520/156/18
УХВАЛА

20.03.2018

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Одесі подання заступника начальника Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України ,

Встановив:

Заступника начальника Першого Приморського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся до Приморського райсуду з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з тих підстав, що ОСОБА_3 має невиконані зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, і умисно ухиляється від виконання цих зобовязань. Ухвалою Приморського райсуду м.Одеси від 24.01.2018 року подання державного виконавця направлено до Київського райсуду м.Одеси з підстав, визначених ч.1 ст.446 ЦПК України.

Отримавши у відповідності до положень ст.33 ЦПК України дані матеріали 16.03.2018 року, суддя Калашнікова О.І. призначила розгляд матеріалів в судовому засіданні 20.03.2018 року.

Державний виконавець Саламаха В.В. в судовому засіданні подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України підтримав і доводив, що боржник ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням від 27.01.2015 року про стягнення грошових коштів на користь ПАТ «ОСОБА_4 кредит».

Суд вивчив надані до подання документи, матеріали виконавчого провадження за №46844194 і встановив наступне:

На примусовому виконанні в Першому Приморському відділі ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавчий лист №520/10513/14-ц, виданий 11.03.2015 року Київським райсудом м.Одеси про стягнення грошових коштів в солідарному порядку в сумі 5044215,79 грн з ПП «Векте» і ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 кредит». Постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.03.2015 року у відповідності до положень ЗУ «Про виконавче провадження» була направлена боржнику. Станом на 22.01.2018 року судове рішення про стягнення боргу на користь банку з ОСОБА_3 не виконано.

Державний виконавець в ході проведення виконавчих дій 28.05.2015 року склав акт опису та арешту майна боржника автомобіль НОМЕР_1, який передав на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_3, попередивши боржника про кримінальну (матеріальну) відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

З метою перевірки належного зберігання боржником описаного і арештованого майна державний виконавець неодноразово виходив за адресою реєстрації боржника пр.-т. Шевченка,6 корп.3 кв.110 (29.11.2017 року останній раз), але боржник за цією адресою не знаходиться. Державний виконавець направив на адресі ОСОБА_3 письмову вимогу про надання інформації про місце зберігання описаного та арештованого автотранспортного, про надання автомобіля для огляду. Після залишення боржником вимоги державного виконавця без уваги, державний виконавець 20.05.2016 року направив до ОСОБА_1 управління нацполіції в Одеській області повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Державний виконавець доводить, що виконавчий лист боржником в добровільному порядку не виконано, що майно, належне боржнику на праві власності відсутнє, що у боржника відсутні рахунки в банківських установах, а також офіційні джерела отримання доходів, що боржник не виконав вимогу державного виконавця про надання декларації про доходи та майно. З огляду на викладене, державний виконавець стверджує, що боржник ухиляється від виконання виконавчого документу і, посилаючись на положення ст..18 ЗУ «Про виконавче провадження» вимагає тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Суд дослідив надані докази і дійшов висновку, що подання державного виконавця підлягає задоволенню з таких підстав:

Положеннями ст. 6 Закону від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII) встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу і ЗУ «Про виконавче провадження» державному виконавцю надано право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Ст.441 ЦПК врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» надав розяснення щодо поняття «ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням» - « позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків», і зазначив , що «відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження боржник ОСОБА_3 про виконавче провадження щодо стягнення з нього грошових коштів на користь ПАТ «ОСОБА_4 кредит» обізнаний, свої зобовязання щодо виконання судового рішення та збереження описаного і арештованого майна, що передане йому державним виконавцем на відповідальне зберігання в межах цього виконавчого провадження, не виконує, вимоги державного виконавця залишає без уваги. будь-яких дій щодо виконання судового рішення не вчиняє.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що державним виконавцем доведено факт ухиляння боржника ОСОБА_3 від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Керуючись ЗУ „Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, Указом Президента «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів», ст.441 ЦПК України суд

У х в а л и в:

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою м.Одеса. пр.-т. Шевченко,6 корп.3 кв.110 у праві виїзду за межі України (без вилучення паспорту) до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №520/10513/14, виданого Київським райсудом м.Одеси 11.03.2015 року на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 кредит» грошових коштів в сумі 5044215,79 грн.

Копію ухвали направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м.Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.