Провадження номер 2/741/294/18
Єдиний унікальний номер 741/305/18
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_3 ОТГ в особі ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області про визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 07 липня 2010 року помер її прадід ОСОБА_4. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 229 площею 0,41 га (сіножаті) та № 89 площею 0,90 га (пасовища) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області. Позивач є спадкоємцем вказаного майна за законом. Спадщину вона прийняла, подавши до ОСОБА_3 районної ДНК заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач не має змоги отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спірні земельні ділянки у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Саме тому позивач просила судовим рішенням визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОТГ в особі ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до проекту із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території ОСОБА_3 міської ради Носівського району Чернігівської області та Додатку № 4 до розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 4 березня 2008 року № 52 ОСОБА_4 передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 229 площею 0,41 га (сіножаті) та № 89 площею 0,90 га (пасовища). Вартість земельної ділянки площею 0,41 га становить 2474 грн. 58 коп., вартість земельної ділянки площею 0,90 га становить 4015 грн. 92 коп., що підтверджується копією повідомлення відділу у ОСОБА_3 районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 10).

Із копії списку громадян-власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Фрунзе ОСОБА_3 міської ради, яким передаються у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 11-12), який є додатком № 1 до розпорядження районної державної адміністрації від 04 березня 2008 року № 52, убачається, що ОСОБА_4 передано у власність земельні ділянки № 229 площею 0,41 га (сіножаті) та № 89 площею 0,90 га (пасовища).

07 липня 2010 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 20).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 29). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 № 356/2013 убачається, що ОСОБА_2 є правнукою ОСОБА_4 Вона прийняла спадщину після його смерті, подавши до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини. Онуки померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до ОСОБА_3 районної ДНК заяви про те, що вони пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини, на спадщину не претендують та за продовженням строку для прийняття спадщини звертатися наміру не мають. ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площами 2,8181 га та 1,1849 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 24-27).

У судовому засіданні встановлено, що після отримання у власність спірних земельних ділянок ОСОБА_4 не оформив у встановленому законом порядку право власності на них, не здійснив державної реєстрації права власності та не отримав правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки його спадкоємцем ОСОБА_2

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 211, 247, 258, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 07 липня 2010 року, право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, № 229 площею 0,41 га (сіножаті) вартістю 2474,58 грн. та № 89 площею 0,90 га (пасовища) вартістю 4015,92 грн. із земель колишнього КСП ім. Фрунзе, що розташовані на території ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області та розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА від 4 березня 2008 року № 52 були передані у власність ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий