Постанова

Іменем України

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 523/9088/17

провадження № 61-3910св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - адвокат ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - адвокатом ОСОБА_3, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси у складі судді Аліна С. С. від 24 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області у складі суддів: Кононенка Н. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В., від 07 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру виплати аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 900 грн до 2 000 грн щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду до повноліття доньки.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2009 року. У період шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 500 грн щомісячно на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною 18-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року включно, розмір яких у подальшому за судовим рішенням було збільшено з 500 грн до 900 грн. Вважає, що аліменти у розмірі 900 гривень є недостатнім для утримання неповнолітньої доньки, забезпечення необхідного рівня життя та всім необхідним та для подальшого фізичного та інтелектуального її розвитку, у зв'язку з чим просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 червня 2015 року на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 900 грн до 2 тис. грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття ОСОБА_4, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, визначених судовим рішенням в розмірі 900 грн є недостатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку доньки, а відповідач має можливість сплачувати більший розмір аліментів, оскільки є працездатною особою, інших аліментних зобов'язань не має, на обліку у центрі зайнятості не перебуває.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів, як визначений судом спосіб виконання обов'язку щодо утримання дитини, на підставі статті 192 СК України може бути змінений, а також врахував відсутність доказів на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб.

У грудні 2017 року представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що збільшуючи розмір стягнутих з нього аліментів, суди у норм процесуального права, не встановили юридичні важливі обставини, визначені статтею 192 СК України, які б підтверджували саме покращення його матеріального стану, що у свою чергу давало б можливість йому сплачувати аліменти на утримання доньки у визначеному судом розмірі.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який у подальшому було розірвано.

У період шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2009 року було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 500 грн щомісячно на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_4 до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 року включно.

У подальшому розмір аліментів за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 червня 2015 року збільшено з 500 грн до 900 грн.

Звертаючись до суду з указаним позовом ОСОБА_1 указувала на те. що визначений за рішенням суду розмір аліментів 900 грн є недостатнім для належного утримання їх доньки.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи спір, суди з урахуванням обставин, передбачених статтею 182 СК України, дійшли обгрунтованого висновку про збільшення розміру стягнутих аліментів на підставі статті 192 СК України.

Обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - адвокатом ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило