АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 623/1523/17 Головуючий І інстанції : Бєссонова Т.Д.
Провадження № 22ц/790/372/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: договірні
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року (суддя Бєссонова Т.Д.) у цивільній справі № 623/1523/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

07.07.2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 102284 грн. 97 коп. та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову посилалося на те, що згідно до укладеної Генеральної угоди про реструкторизацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 07.11.2014 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 44113 грн. 44 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач не надав своєчасно ПАТ КБ ПриватБанк" грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Взяті на себе зобов'язання згідно договору № б/н від 07.11.2014 року ОСОБА_4 не виконує, що призвело до заборгованості, яка на 09.03.2017 рік становить 102284 грн. 97 коп., та складається з наступного:

- 44113 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом;

- 10464 грн. 68 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 40504 грн. 58 коп.. - заборгованість по комісії та пені;

- 7202 грн. 26 коп. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Суд вирішив: стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 54 578 грн. 13 коп. та судові витрати в сумі 1 915 грн.

В задоволенні інших позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати в частині стягнення заборгованості у розмірі 22450 грн. і судових витрат у розмірі 1915 грн. та змінити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32128 грн. станом на 09.03.2017 року, яка складається з 21663,45 грн. заборгованості по кредиту та 10464,68 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав оцінки доказам, неповно зясував обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що суд не звернув уваги на ті обставини, що згідно заочного рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2014 року у справі № 623/4456/14-ц , яке набрало чинності, з нього на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором від 16.01.2014 року , у тому числі кредиту в сумі 22450 грн станом на 25.09.2014 року на підставі кредитного договору від 16.01.2014 року.

Вважає, що позивач не мав права вимагати стягнення з нього суми за кредитним договором від 16.01.2014 року у розмірі 22450 грн, оскільки цей позов предявлено на підставі укладеної між сторонами 07.11.2014 року Генеральної угоди, відповідно до якої вирішувалося питання реструктуризації заборгованості, у тому числі й заборгованості за кредитним договором від 16.01.2014 року.

Сторони в судове засідання не зявилися повідомлялися про дату та місце розгляду справи своєчасно та належним чином.

Представник позивача ОСОБА_5 надала до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу у якому зазначила про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач, неодноразово не зявлявся у судові засідання, про поважність причин неявки суд не сповіщав.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В цій же справі суд виходив з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду.

Враховуючи, що представник позивача був своєчасно повідомлений про розгляд справи та надав відзив на апеляційну скаргу, а відповідач, як особа, яка звернулася з апеляційною скаргою обізнана про наявність її справи на розгляді в апеляційному суді, однак неодноразово не зявлявся у судові засівання, колегія суддів, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України ( в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням зобовязань за Кредитному договору № SAMDN3880 від 16.01.2014 року відповідач станом на 25.09.2014 року мав заборгованість - 33611,32 грн., яка складалася з наступного:

- 22450,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 8569,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 514,61 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом;

А також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1576,73 грн. - штраф (процентна складова).

З метою стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN3880 від 16.01.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області. Заочним рішенням від 12.12.2014 року вищевказаний позов задоволено в повному обсязі.

Після прийняття рішення про звернення з вищевказаним позовом до суду, з метою створення сприятливих умов для погашення заборгованості по Кредитному договору № б/н від 09.06.2011 року (Договір 1) та Кредитному договору № SAMDN3880 від 16.01.2014 року (Договір 2), ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_4 уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 07.11.2014 року.

На підставі вищевказаної Генеральної угоди ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 44113,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил додані до позовної заяви (з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами ПАТ КБ «ПриватБанк» можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules).

При укладенні Генеральної угоди (Кредитного договору) сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тобто, згідно Генеральної угоди № б/н від 07.11.2014 року позичальнику був відкритий новий рахунок № 058843 та наданий новий кредит на погашення заборгованості за Договором 1 та Договором 2.

На теперішній час заборгованість за кредитним договором № SAMDN3880 від 16.01.2014 року повністю погашена за рахунок коштів наданих відповідно до Генеральної угоди від 07.11.2014 року, і ОСОБА_4 має право надати до ВДВС заяву про закриття виконавчого провадження разом із копією Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та банківською випискою по рахунку на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором від 16.01.2014 року, у разі відкриття виконавчого провадження.

Судом також встановлено, що ПАТ КБ ПриватБанк не отримував виконавчі листи на виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2014 року та не предявляв їх до виконання.

В той же час заборгованість за Генеральною угодою № б/н від 07.11.2014 року, як за новоствореним зобовязанням у відповідача існує і Банк має право на її стягнення.

Зазначені обставини підтверджуються випискою по особовому рахунку, згідно якої вбачається встановлення кредитного ліміту у розмірі 44113,45 грн. та переказ їх в рахунок погашення заборгованості відповідно до умов Генеральної угоди від 07.11.2014 року.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 зведені виключно до його субєктивної, критичної оцінки наданих Банком доказів та висновків суду і не забезпечені належними та допустимими доказами, які б спростовували доводи позивача та висновки суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 березня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_3