Справа № 188/815/17
Провадження № 2/188/12/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, дов. від 07.06.2017р.

від відповідача: ОСОБА_3, представник ОСОБА_4

від відділу опіки та піклування: не зявився

від служби у справах дітей: головний спеціаліст ОСОБА_5, дов. від 31.07.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу

за первісним позовом ОСОБА_6 (м. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

до ОСОБА_3 (с. Олефірівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки і піклування Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

про визначення місця проживання дитини з матірю,

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 (с. Олефірівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

до ОСОБА_6 (м. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки і піклування Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

про визначення місця проживання дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 (с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області) звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із нею.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі до 19.07.2017р. Від шлюбу мають сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. З кінця травня 2017 року подружжя не підтримує відносини, перестали спільно проживати з червня 2017 року, на сьогоднішній день дитина проживає з матірю, але підставою для подання вказаного позову слугувала неоднозначна поведінка відповідача стосовно проживання дитини, оскільки біля двох тижнів відповідач утримував сина за місцем свого проживання, не даючи матері можливості спілкуватися з дитиною, налаштовував дитину проти матері. До того ж позивач зазначає, що відповідач неодноразово висловлював погрози стосовно того, що він забере дитину і вона її ніколи не побачить. На даний час мати повністю матеріально утримує дитину, яка відвідує дитячий садок за місцем проживання позивача, тобто у с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, забезпечена всім необхідним, мати має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. На підставі викладених обставин позивач просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із мамою ОСОБА_6, що і зумовило позивача звернутися до суду.

Відповідачем у справі ОСОБА_3 було подано зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини разом із батьком, відповідно до якої він просить визначити місце проживання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що в травні 2017 року в результаті певних життєвих ситуацій позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини, в липні 2017 року шлюб було розірвано, на сьогоднішній день дитина проживає разом із матірю, але батько зазначає, що у нього з дитиною психологічний контакт та прив*язаність один до одного. Батько в змозі забезпечити сина всім необхідним, оскільки працює, має житло та стабільну заробітну плату, може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Батько зазначає, що мати не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоровя дитини умов проживання. Вважає, що перебування дитини в сім*ї матері негативно вплине на його виховання і здоровя.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні позивач зазначила, що дійсно влітку 2017 році вони розірвали шлюб з відповідачем і вона разом із дитиною і бабусею проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач зазначила, що дитина відвідує дитячий садочок, забезпечена всім необхідним, за необхідності відвідує медичну установу, має належні житлові та санітарні умови проживання. З цих підстав позивач просить визначити місце проживання її сина ОСОБА_7 разом із нею, оскільки діти повинні проживати з мамою, тим паче у такому маленькому віці.

Представник позивача також в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, оскільки дитина проживає з мамою у прийнятних умовах, відвідує дитячий садок, медичну установу, забезпечена всім необхідним для повноцінного життя, належного виховання та розвитку.

ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти задоволення первісного позову повністю заперечував, посилаючись на обставини, викладені в зустрічному позові, який просив задовольнити.

Представник відділу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за відсутності їх представника.

Представник служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області зазначила, що дитина повинна проживати у повноцінній, дружній родині з обома батьками. Ситуація, що склалася у цій родині, дійсно важка, оскільки батьки почали мстити один одному, а про майбутнє дитини перестали думати. Вважає, що дитина повинна проживати там, де умови проживання краще, де вона буде забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку, а у матері це буде, чи у батька не важливо, тим паче, що можливо завжди знайти компромісний варіант, не травмуючи при цьому психіку дитини. Обидва батьки перебувають у рівних умовах проживання, мають достатній дохід для утримання дитини і вважає, що дитина повинна проживати з мамою, але може бути передана батькові за виключених обставин, однак таких обставин в судовому засіданні не встановлено. Вважає, що первісний позов підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача і відповідача, їх представників, представника третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_8 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 18.05.2011 року (а.с. 10).

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є батьками неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-КИ № 415771, видане 21.01.2013 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 11).

Відповідно до рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у справі від 19.07.2017р., шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірваний (а.с. 59).

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_6 умови її проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 є задовільними, будинок облаштований, меблями, сан. вузол на вулиці, вода зі скважини, опалення пічне, є запас продуктів харчування. Дитина має окрему кімнату, яка облаштована меблями: письмовий стіл, ліжко, шафа для книжок. Умови для проживання, виховання та розвитку створені (а.с. 71).

Актом обстеження соціальних умов проживання від 18.08.2017 року також встановлено, що з 12 серпня 2017 року з ОСОБА_9 (бабуся позивача) проживає її донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, які зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_6, але проживають ІНФОРМАЦІЯ_7. Будинок знаходиться в задовільному стані, користується присадибною ділянкою, ведуть домашнє господарство (а.с. 72).

Вказані обставини та умови проживання ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_1 по вул. Миру, 39 в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області були також встановлені та залишились незмінними, відповідно до актів від 08.09.2017р., 19.10.2017р., 11.12.2017р., 05.02.2018р. (а.с. 73-75, 137).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики Дошкільного навчального закладу № 1 «Вишенька» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує Дошкільний навчальний заклад № 1 «Вишенька» з 02.07.2016 року. На даний момент Саша проживає з мамою та бабусею, зі слів яких вдома дитина спокійна, весела, грається іграшками, малює, самостійно складає іграшки по місцях. У спілкуванні Саша легко іде на контакт з іншими дітьми та дорослими. Коли з дитиною починаєш говорити про родину, хлопчик починає плакати, або змінює тему, не хоче говорити про свого тата, так як зі слів хлопчика він його боїться. Дитина розповідає, що батько говорив йому, що забере його від мами і він більше ніколи її не побачить. Купує дитині іграшки, але говорить, віддам коли поїдеш зі мною. Саша розповів, що бачив, як тато і мама сварились, як тато вдарив маму і боляче було і мамі і дитині. Він дуже злякався (а.с. 69).

Згідно довідки-характеристики Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 13 від 01.02.2018р. ОСОБА_6 за період проживання на території Дмитрівської сільської ради зарекомендувала себе з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягувалась, спиртними напоями не зловживає, скарг на неї не надходило (а.с. 136).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 64).

Відповідно до характеристики від 05.02.2018р. ОСОБА_6 працює на посаді продавця продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_10 в с. Олефірівка, вул. Центральна, 8, з червня 2016 року. За період роботи зарекомендувала себе як гарний працівник, пунктуальна, врівноважена, відповідальна, в колективі користується повагою, без шкідливих звичок. На роботі в алкогольному стані не перебувала (а.с. 135).

Згідно довідки про доходи від 05.02.2018р. загальна сума доходу ОСОБА_6 за період з серпня 2017р. по січень 2018р. становить 19 723, 00 грн. (а.с. 134).

Відповідно до довідки № 1003 від 07.02.2018р. ОСОБА_6 за період з серпня 2017р. по січень 2018р. отримала аліментів від ОСОБА_3 в сумі 19 536, 84 грн. (а.с. 132).

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона, як мати, неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини разом із нею, що спонукало її звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_3 в свою чергу зазначає, що він також має всі належні умови щодо належного виховання свого сина ОСОБА_7 і просить суд визначити місце проживання дитини разом з ним, посилаючись на ті обставини, що у нього, як у батька, більше можливостей дати належне виховання дитині, він має кращі умови проживання, належне матеріальне забезпечення, а мати має значно менші доходи та не має власного житла, негативно впливає на розвиток дитини, оскільки налаштовує дитину проти батька, що і є причиною спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 ст. 161 Сімейного Кодексу України зазначає, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Так, комісією у складі депутата Дмитрівської сільської ради у присутності жителів с. Олефірівка було проведено обстеження житлового будинку № 21 по вул. Шевченко в с. Олефірівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, в якому проживають ОСОБА_3 з батьками. В ході обстеження було виявлено, що будинок має 4 житлові кімнати, веранда з кухнею і ванною кімнатою. Для дитини є окрема кімната. Біля будинку є присадибна ділянка, яка оброблена, є садові та городні культури. Сімя тримає підсобне господарство. Стан будинку і прибудинкової території придатні для проживання (а.с. 31).

Відповідно до виробничої характеристики ОСОБА_3 працює на дільниці підготовчих робіт № 1 ШУ «Дніпровське» шахта Сташкова з 11.11.2010 року. За період роботи проявив себе як дисциплінований робітник (а.с. 30).

Згідно до довідки про доходи ОСОБА_3 працює на ВСП ШУ «Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 16.07.2007р. по теперішній час на посаді помічника начальника дільниці і його загальна сума доходу за період з грудня 2016р. по травень 2017р. складає 92 376, 29 грн. (а.с. 29).

Відповідно до висновку від 07.02.2018р. служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вирішила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_6, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 130-131).

З урахуванням всіх викладених вище обставин, суд вважає, що кожен із батьків має можливість належним чином займатись вихованням дитини та її утримувати, забезпечені необхідними умовами для цього, і таким чином сторони в рівній мірі мають право на те, щоб місце проживання дитини було визначено з кожним.

Разом з тим, принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

У даному випадку судом не встановлено жодних обставин (виключних), за яких можливо було б розлучити малолітнього ОСОБА_1 з матірю і визначити його місце проживання з батьком, а тому, з урахуванням зазначеного та інтересів дитини суд вважає за необхідне залишити місце проживання дитини з позивачем за первісним позовом.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_11