Справа № 522/4428/18
У Х В А Л А

20 березня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Єршова Л.С., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, який мешкає за адресою: м. Одеса, провулок Шампанський, 7, ОСОБА_3, який мешкає за адресою: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Пирогова, 10, про:

- стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 29.03.2017 року, який посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №847 у розмірі 727677,20 грн.,

- стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 29.03.2017 року, який посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №847, нараховану пеню у розмірі 9066,76 грн.,

- стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 29.03.2017 року, який посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №847, нараховані проценти річних від простроченої суми у розмірі 7174,09 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання,

- стягнення з ОСОБА_3 судових витрат.

Під час дослідження матеріалів позовної заяви з метою вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі, суддею Єршовою Л.С. встановлено, що позивачем з відповідачем ОСОБА_3, який мешкає за адресою: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Пирогова, 10, дійсно укладено договір позики від 29.03.2017 року, який посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №847.

В свою чергу щодо вимог до ОСОБА_2, який мешкає за адресою: м. Одеса, провулок Шампанський, 7, нібито поручителя за вищевказаним договором позики, суддею встановлено, що позивачем до матеріалів позову додано договір поруки, відповідно до якого його предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржником своїх обов'язків за договором позики, згідно якого кредитор сплатив на користь боржника грошові кошти в розмірі 27285 доларів США, а боржник прийняв на себе зобов`язання виготовити та поставити на користь кредитора металеві вироби згідно умов вказаного договору.

При цьому, за умовами договору поруки поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник (п. 5 договору поруки), але в іншому пункті договору його відповідальність обмежена сумою у 5 тис. доларів США (п. 2 договору поруки).

Таким чином, сам договір поруки, в якому йде мова про виготовлення металевих виробів, а не тільки про боргове зобов`язання, та не має певного обсягу відповідальності поручителя, на думку судді, поданий стороною з метою зміни підсудності спору, про що свідчить також, що всі вимоги у позові, окрім першої, в якій не визначено зміст та обсяг вимог щодо кожного з відповідачів, заявлені тільки до ОСОБА_3, який мешкає за адресою: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Пирогова, 10, та саме з ОСОБА_3 позивач просить суд стягнути судовий збір.

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, необгрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідоме безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з цією самою метою.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи викладене, подання до суду позову, з якого вбачається, що вимоги до відповідачів об`єднані штучно з метою зміни підсудності справи, суд розцінює як зловживання процесуальними правами та невиконання процесуальних обов`язків, визначених ст. 43 ч. 2 ЦПК України щодо прояву поваги до суду та до інших учасників судового процесу.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, підлягає поверненню позивачу з підстав зловживання процесуальними правами.

Додатково суддя роз`яснює позивачу, що згідно з ст. 148 ЦПК України у випадку повторного зловживання процесуальними правами до особи можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 43, 44, 257, 223, 353, 354 ЦПК України, суд -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: Л.С. Єршова