Справа №173/1476/17
Провадження №2-ві/173/1/2018
У Х В А Л А

іменем України

27 березня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Бурхан С.М.

при секретарі Малоок Л.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську заяву виконуючого обовязки голови ОСОБА_2 районної ради ОСОБА_3 про відвід судді Петрюк Т.М., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, ОСОБА_2 районною радою по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Голови ОСОБА_2 районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_5 та ОСОБА_2 районної ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: редакція газети «Придніпровський край» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, заявлено відвід судді Петрюк Т.М. за п. 5. ч. 1 ст. 36 ЦПК України, виходячи з того, що суддею неоднаково застосовуються положення ЗУ «Про судовий» збір. А саме, суддя не залишила уточнену позовну заяву позивача ОСОБА_4М, без руху, яким було заявлено три позовні вимоги, які оплачуються судовим збором, а по іншій аналогічній справі залишала позовну заяву без руху, чим надала переваги позивачу ОСОБА_4

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 районної ради клопотання про відвід судді Петрюк Т.М., підтримав та просив його задовольнити, пояснивши, що суддею Петрюк Т.М. в ухвалі від 22.03.2018 року допущено перекручування змісту заяви про відвід, а саме, в ухвалі зазначається про те, що заявник вводить в оману суд щодо змісту ухвали судді від 07.08.2017 р. з аналогічного трудового спору про поновлення на роботі про залишення позову без руху, оскільки ця ухвала є ухвалою про відкриття провадження. Вважає, що суддя Петрюк Т.М. у своїй ухвалі від 22.03.2018 року невірно тлумачить норми законодавства, коли зазначає про неможливість доплати судового збору у звязку з тим, що провадження у справі вже відкрито, а позовні вимоги, які підлягають оплаті судовим збором були заявлені вже після цього в уточненій позовній заяві. Натомість, відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо розмір позовних вимог збільшено або предявлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звершення до суду з відповідною заявою. Тобто норми закону прямо вимагають здійснення оплати судового збору у разі предявлення нових позовних вимог та зобовязують суддю у разі встановлення після відкриття провадження у справі факту недодержання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України постановити ухвалу про залишення заяви без руху та надати строк для усунення недоліків. На думку представника відповідача, вищезазначені обставини, а також те, що заява про відвід була розглянута через 40 днів з дня її подачу до суду, примушують сумніватися в обєктивності та неупередженості судді Петрюк Т.М., що і стало наслідком подачі заяви про її відвід.

Вислухавши думку осіб, що приймали участь у розгляді справи суд приходить до наступних висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Представником відповідача ОСОБА_2 районної ради Дніпропетровської області заявлений відвід судді Петрюк Т.М. за п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Враховуючи, що мотивування заявника щодо наявності сумніву в неупередженості або обєктивності судді ґрунтуються лише на незгоді з процесуальними діями судді, передбачені ст. 36 ЦПК України, оцінивши які, суд вважає, що підстави для відводу відсутні, а заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви виконуючого обовязки голови ОСОБА_2 районної ради ОСОБА_3 про відвід судді Петрюк Т.М. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бурхан С.М.