Справа № 182/5744/17
Провадження № 2/0182/848/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.03.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

за участі секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділу реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних та фізичних осіб Нікопольської міської ради у Дніпропетровській області про визнання права власності на нерухоме майно, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони проживали та приймали участь у приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1.

28.06.1994 року Комітетом комунальної власності м. Нікополь позивачам було видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого зазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить кожному з них, а також ОСОБА_4, який є батьком ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_5 та місце перебування якого невідоме.

Для реєстрації своїх прав на нерухомість позивачі звернулися до Відділу реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних та фізичних осіб Нікопольської міської ради, де їм було відмовлено у вчиненні дій через те, що у Свідоцтві про право власності на житло від 28.06.1994 року номер будинку, де знаходиться їхня квартира, вказаний «43», замість правильного «73».

Оскільки позивачам на законних підставах належить спірна квартира, а допущена технічна описка позбавляє їх можливості зареєструвати своє право власності та розпорядитися нерухомістю, вони вимушені звертатися до суду та просять визнати за кожним з них право власності на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони у судове засідання не зявилися. ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та за довіреністю як представник ОСОБА_1, а також ОСОБА_3 надали заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позовні вимоги підтримують, на їх задоволенні наполягають (а.с.62,66,67). Представник відповідача у судове засідання не зявився, з позовом був ознайомлений та подав заяву про слухання справи за його відсутності з прийняттям рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.68)

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом, 05.03.1984 року ОСОБА_2 отримала ордер № 324, на підставі якого разом із ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживала у двокімнатній квартирі АДРЕСА_2 (а.с.21,11).

Натомість, 28.06.1994 року Комітетом комунальної власності м. Нікополя було видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно якого ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира, приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.18,14-17).

Суд погоджується із твердженням позивачів, що у правовстановлюючому документі на майно виникла описка, оскільки факт приватизації позивачами квартири № 26 саме у будинку № 73 підтверджується:

-довідкою Управління комунального майна Нікопольської міської ради № 677/17 від 22.06.2017 року, за якою ОСОБА_2 приймала участь у приватизації житла у АДРЕСА_4 (а.с.20);

-приватизаційними платіжними дорученнями позивачів та ОСОБА_4 від 05.12.1994 року (а.с.22-25);

-технічним паспортом на спірну квартиру (а.с.26-31);

-довідкою Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1546 від 17.08.2017 року (а.с.32).

За таких обставин у суду не викликає сумніву той факт, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, якого рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 17.01.2018 року було визнано безвісно відсутнім (а.с.63-65), дійсно на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_5, однак через технічну помилку, допущену у правовстановлюючому документі на нерухомість, вони позбавлені права у повному обсязі користуватися своїми майновими правами щодо предмету спору.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.48).

На підставі викладено, керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст. 4,12,13,76,81,141,263,265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину двокімнатної квартири загальною площею 44.00 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/4 частину двокімнатної квартири загальною площею 44.00 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, право власності на 1/4 частину двокімнатної квартири загальною площею 44.00 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6

Повний текст рішення складено 29.03.2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з 3 дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_6