Справа № 216/561/18
провадження №2-о/216/42/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Бутенко М. В.

за участю

секретаря Янчук С. О.

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті ОСОБА_1 цивільну справу за заявою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, заінтересована особа: Центрально Міський районний у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області про встановлення фактів, які мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

02. 02. 2018 року заявник ОСОБА_2, в інтересах якого діє його мати ОСОБА_3, звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Заяву обґрунтовано наступним: 11.08.2001 року мати заявника ОСОБА_3 уклала шлюб зі ОСОБА_4, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №358. Від цього, шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, віросповідання євангельсько-лютеранське, та мій брат - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.02.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу прийняв рішення по цивільній справі №216/5783/16 яким розірвав шлюб між батьками ОСОБА_6

19.06.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу прийняв рішення по цивільній справі №216/1708/17 яким стягнув з ОСОБА_4 аліменти на користь моєї ОСОБА_3 на утримання двох дітей.

ОСОБА_2 та члени його родини мають на меті, виїхати на постійне місце проживання до ОСОБА_7 Республіки Німеччина, для цього почали збір документів для підтвердження свого походження та відношення до національної меншини «німці».

Після, надання документів до консульства ОСОБА_7 Республіки Німеччина, заявнику та його матері запропонували надати документи, які підтверджують приналежність до національної меншини «німці», а тому ОСОБА_2, як і його матір, як і його дідусь - ОСОБА_8, виріши звернутися до суду, для підтвердження відповідних обставин.

01.10.1977 року, дідусь заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 уклав шлюб з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4, дівоче прізвище «Шрамко».

Мати заявника, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9) ОСОБА_10 народилася 02.08.1976 року, актовий запис про народження №1031.

В неї є рідна сестра ОСОБА_11 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9) ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5, віросповідування: євангельсько-лютеранське.

Дідусь заявника - ОСОБА_8 народився 18.02.1954 року, в м. Златоуст Челябінська область, держава Росія, актовий запис про народження №325 від 03.03.1954 року, за національністю «німець», віросповідування: євангельсько-лютеранське.

Прабабусею заявника та падідусем були: ОСОБА_13, за національністю «росіянин», та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6, за національністю «німкеня», віросповідування: євангельсько-лютеранське.

19.06.1975 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 шлюб розірвали, актовий запис №405,

Батьками прабабусі ОСОБА_14 були: ОСОБА_15(Фрідріхович), за національністю «німець», віросповідування: євангельсько-лютеранське та ОСОБА_16, за національністю «німкеня», віросповідування: євангельсько-лютеранське.

30.10.2013 року, в окрузі Штегліц-Целендорф м. Берлін Федеративна Республіка Німеччина прабабуся ОСОБА_16(ОСОБА_14) Гільда(Хільда) померла, вона мешкала в ОСОБА_7 Республіці Німеччина, оскільки виїхала з України, на постійне місце проживання в 2006 році.

2006 році, разом із прабабусею заявника, за її життя, рідна тітка заявника ОСОБА_11, виїхала до ОСОБА_7 Республіки Німеччина, на постійне місце проживання, відповідно до Федерального Закону «Про вимушених переселенців», вона є громадянкою ОСОБА_7 Республіки Німеччина, якою за життя була і рідна прабабуся заявника.

10.10.2007 року, рідна тітка ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_11 ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянином ОСОБА_7 Республіки Німеччина.

В неї є теж двоє дітей: Максиміліан - Ноа ІНФОРМАЦІЯ_8, Рафаєла - Єстелла ІНФОРМАЦІЯ_9.

Отже, оскільки мати, дід, прабабуся, за національністю «німці», то і заявник відношує себе до цієї національності.

Заявник росте і виховуюся у сімї, де, поруч з українськими, дотримуються також і німецьких традицій, культурних звичаїв, вшановують релігійні свята за римо-католицьким календарем і обрядом.

Мати та дід навчають заявника німецької мови, якою вони намагаюся спілкувалися у родині.

Заявник визнає свою національну і мовну самобутність і бажає, щоб це факт був відображений у складених відносно нього актових записах цивільного стану, а саме в його свідоцтві про народження.

28.03.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, прийняв рішення по справі №216/5557/16-ц яким, встановив юридичний факт, що дідусь заявника ОСОБА_8, відноситься до національної меншини «німці» та за національністю «німець», рішення суду не оскаржено та набрало законної сили 10.04.2017 року.

29.11.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області прийняв рішення по справі №216/4560/16-ц яким, встановив юридичний факт, що мати заявника - ОСОБА_3, відноситься до національної меншини «німці» та за національністю «німкеня», рішення суду не оскаржено та набрало законної сили 26.12.2017 року.

Заявник ОСОБА_2 також бажає підтвердити, та встановити свою національну приналежність до національної меншини «німці» та вважає, що його заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для підтвердження приналежності до національної меншини «німці».

ОСОБА_3, яка діє в інтересах свого сина ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_18 в судове засідання не зявилися, представник ОСОБА_18 надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримав в повному обсязі, просить суд її задовольнити.

Представник зацікавленої особи: Центрально-Міський відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника, жодних заперечень щодо заявлених вимог не мають.

Дослідивши матеріали справи (а.с.7-58), суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам:

В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2001 року мати заявника ОСОБА_3 уклала шлюб зі ОСОБА_4, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №358. Від цього, шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, віросповідання євангельсько-лютеранське, та мій брат - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.02.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу прийняв рішення по цивільній справі №216/5783/16 яким розірвав шлюб між батьками ОСОБА_6

19.06.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу прийняв рішення по цивільній справі №216/1708/17 яким стягнув з ОСОБА_4 аліменти на користь моєї ОСОБА_3 на утримання двох дітей.

ОСОБА_2 та члени його родини мають на меті, виїхати на постійне місце проживання до ОСОБА_7 Республіки Німеччина, для цього почали збір документів для підтвердження свого походження та відношення до національної меншини «німці».

Після, надання документів до консульства ОСОБА_7 Республіки Німеччина, заявнику та його матері запропонували надати документи, які підтверджують приналежність до національної меншини «німці», а тому ОСОБА_2, як і його матір, як і його дідусь - ОСОБА_8, виріши звернутися до суду, для підтвердження відповідних обставин.

01.10.1977 року, дідусь заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 уклав шлюб з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4, дівоче прізвище «Шрамко».

Мати заявника, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9) ОСОБА_10 народилася 02.08.1976 року, актовий запис про народження №1031.

В неї є рідна сестра ОСОБА_11 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9) ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5, віросповідування: євангельсько-лютеранське.

Дідусь заявника - ОСОБА_8 народився 18.02.1954 року, в м. Златоуст Челябінська область, держава Росія, актовий запис про народження №325 від 03.03.1954 року, за національністю «німець», віросповідування: євангельсько-лютеранське.

Прабабусею заявника та падідусем були: ОСОБА_13, за національністю «росіянин», та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6, за національністю «німкеня», віросповідування: євангельсько-лютеранське.

19.06.1975 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 шлюб розірвали, актовий запис №405,

Батьками прабабусі ОСОБА_14 були: ОСОБА_15(Фрідріхович), за національністю «німець», віросповідування: євангельсько-лютеранське та ОСОБА_16, за національністю «німкеня», віросповідування: євангельсько-лютеранське.

30.10.2013 року, в окрузі Штегліц-Целендорф м. Берлін Федеративна Республіка Німеччина прабабуся ОСОБА_16(ОСОБА_14) Гільда(Хільда) померла, вона мешкала в ОСОБА_7 Республіці Німеччина, оскільки виїхала з України, на постійне місце проживання в 2006 році.

2006 році, разом із прабабусею заявника, за її життя, рідна тітка заявника ОСОБА_11, виїхала до ОСОБА_7 Республіки Німеччина, на постійне місце проживання, відповідно до Федерального Закону «Про вимушених переселенців», вона є громадянкою ОСОБА_7 Республіки Німеччина, якою за життя була і рідна прабабуся заявника.

10.10.2007 року, рідна тітка ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_11 ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянином ОСОБА_7 Республіки Німеччина.

В неї є теж двоє дітей: Максиміліан - Ноа ІНФОРМАЦІЯ_8, Рафаєла - Єстелла ІНФОРМАЦІЯ_9.

Отже, оскільки мати, дід, прабабуся, за національністю «німці», то і заявник відношує себе до цієї національності.

Заявник росте і виховуюся у сімї, де, поруч з українськими, дотримуються також і німецьких традицій, культурних звичаїв, вшановують релігійні свята за римо-католицьким календарем і обрядом.

Мати та дід навчають заявника німецької мови, якою вони намагаюся спілкувалися у родині.

Заявник визнає свою національну і мовну самобутність і бажає, щоб це факт був відображений у складених відносно нього актових записах цивільного стану, а саме в його свідоцтві про народження.

28.03.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, прийняв рішення по справі №216/5557/16-ц яким, встановив юридичний факт, що дідусь заявника ОСОБА_8, відноситься до національної меншини «німці» та за національністю «німець», рішення суду не оскаржено та набрало законної сили 10.04.2017 року.

29.11.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області прийняв рішення по справі №216/4560/16-ц яким, встановив юридичний факт, що мати заявника - ОСОБА_3, відноситься до національної меншини «німці» та за національністю «німкеня», рішення суду не оскаржено та набрало законної сили 26.12.2017 року.

Згідно з частино 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами пунктів 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 вищезазначених Правил - на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно п. 2.6. цих же Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні;інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Згідно п. 2.7. цих же Правил, на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Згідно п. 2.15. цих же Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: якщо актовим записом про народження передбачені, але в ньому відсутні прізвище, власне ім&apos;я, по батькові або громадянство батьків; якщо прізвище, власне ім&apos;я та по батькові зазначено без урахування національних традицій; якщо при державній реєстрації народження дитині присвоєне прізвище або власне ім&apos;я без урахування побажань батьків або одного з них; якщо дитина має власне ім&apos;я, відмінне від того, яке зазначено в актовому записі про народження, і цього вимагають інтереси дитини; при необхідності зміни прізвища, власного імені, по батькові у зв&apos;язку із зміною статі; при впізнанні особи, смерть якої була зареєстрована як невідомої (за наявності протоколу впізнання трупа); при зміні громадянства; при зміні батьком або матір&apos;ю прізвища відповідно до статті 53 СК України та необхідності внесення змін до актового запису про народження їх дитини (висновок складається з урахуванням вимог, зазначених у статті 148 СК України); якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості); в інших окремих випадках, що не суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Ст. 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом.

Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя.

Частиною 2 статті 300 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення.

Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах.

При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід&apos;ємною частиною загальновизнаних прав людини.

До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 4 даного Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов&apos;язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність.

Примус громадян хоч би в якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 даного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997 року «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв&apos;язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в зазначеній Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими.

Частиною 1 статті 11 вказаної Конвенції визначено, що сторони зобов&apos;язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім&apos;я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява ОСОБА_2 в інтересах якого дії ОСОБА_3, про встановлення факту, який має юридичне значення, доказаною і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, ст.ст. 269, 271, 300 ЦК України, ст. 11 ЗУ «Про національні меншини», Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997 року «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», ст. 35 Конституції України,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, заінтересована особа: Центрально Міський районний у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області про встановлення фактів, які мають юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України до національної меншини «німці» та до національності «німець».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. Бутенко