Провадження № 2/752/1599/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря Мархотка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_2, в якому просив суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 73 189 грн. 20 коп.; стягнути з ОСОБА_3 на його користь в рахунок відшкодування шкоди 70 951 грн. 11 коп. ; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на його користь судовий збір у розмірі 721 грн. 41 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судовий збір у розмірі 720 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, 28 грудня 2016 року на вул. Балукова в с.Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, якою заподіяно механічних та технічних ушкоджень транспортному засобу «MAN26.414» д.н.з. НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної владності, під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортного засобу «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_5, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля у ПАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі укладеного між ними договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі (поліс АЕ/4904404). Ліміт відшкодування по полісу АЕ/4904404 складає 100 000 грн.

30 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «ЮНІВЕС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а також надав всі необхідні документи, зазначені у ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-відповідальної відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV із змінами і доповненнями.

Постановою Києво-Святошинського районног осуду Київської області від 08 лютого 2017 року визнано винним ОСОБА_5 в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 28 грудня 2016 року на вул. Балукова в с.Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області, якою заподіяно механічних та технічних ушкоджень транспортному засобу «MAN26.414» д.н.з. НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної владності, під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортного засобу «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2, за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до п. 36.2 Закону України N 1961-IV страховик протягом 15-ти днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхові відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхове відшкодування та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 34.2 Закону страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення страховик отримав л з повідомленням про ДТП 18 січня 2017 року. Відповідно 10 робочий день припадає на лютого 2017 р.

Керуючись ст. 34.3 Закону позивач самостійно обрав експерта (Київський наука дослідний інститут судових експертиз) для визначення розміру шкоди, оскільки представник страховика не з'явився у визначений строк.

07 лютого 2017 року судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено огляд пошкодженого транспортного засобу в присутності представника страховика.

Для прискорення розгляду заяви заявник направив в ПрАТ «СК ЮНІВЕС» висновок експертного автотоварознавчого дослідження, яким визначено вартість матеріального збитку в розмірі 170951,11 грн. заподіяного йому в результаті пошкодження транспортного засобу MAN 26.414 з номерним знаком АА23810Т.

З суми матеріального збитку позивачу виплачено 26810,8 гривень, залишок невиплачених коштів в межах ліміту страхового відшкодування складає 73189,2 гривен;

Станом на день подання позову страховиком так і не здійснено по страхове відшкодування, що є порушенням вимог законодавства України про страхування, а саме Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961- IV.

Статтею 3 Закону України N 1961-IV визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія «ЮНІВЕС» заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому судом порядку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази експерта, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року на вул. Балукова в с.Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, якою заподіяно механічних та технічних ушкоджень транспортному засобу «MAN26.414» д.н.з. НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної владності, під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортного засобу «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.02.2017 року винним у зазначеному ДТП був водій транспортного засобу «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 (а.с. 4-5).

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ «СТ «Юнівес» договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі (поліс АЕ/4904404). Ліміт відшкодування по полісу АЕ/4904404 складає 100 000 грн. (а.с 6).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що позивач звернувсь до ПрАТ «СТ «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування і зазначені обставини не оспорювались відповідачем.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов"язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору.

Згідно приписів Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 передбачено:

- відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України. Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятим відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (пункт 2.1 статті 2);

Відповідно до ст. 34.2 Закону страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення страховик отримав л з повідомленням про ДТП 18 січня 2017 року. Відповідно 10 робочий день припадає на лютого 2017 р.

Керуючись ст. 34.3 Закону позивач самостійно обрав експерта (Київський наука дослідний інститут судових експертиз) для визначення розміру шкоди, оскільки представник страховика не з'явився у визначений строк.

07 лютого 2017 року судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено огляд пошкодженого транспортного засобу в присутності представника страховика.

За змістом ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаними аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрат и на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи зі змісту п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МУЮ та ФДМ України 24.11.2003 року за № 142/5/2029, за даних умов вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ до ДТП.

Згідно висновку № 2094/17-54 від 14.03.2017 року експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу «MAN26.414» д.н.з. НОМЕР_1, складеного головним судовим експертом відділу дослідження машин, обладнання, об'єктів водного транспорту, літальних апаратів та колісних транспортних засобів ОСОБА_7, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3 станом на дату проведення дослідження на 22.02.2017 р. склала 170 951,11 грн.

Надаючи оцінку Звіту №070417-1 від 07.04.2017 р. про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 на замовлення Страхової компанія, як доказу у справі на підтвердження розміру матеріального збитку і належного виконання своїх зобов'язань відповідачем, суд приходить до висновку, що даний доказ не є допустимим в розумінні ст. 78 ЦПК України, виходячи з наступного.

Порядок визначення вартості матеріального збитку, завданого власникам пошкоджених колісних транспортних засобів регламентується Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Відповідно до положень п.5.1 Методики початковим етапом дослідження транспортного засобу оцінювачем є його огляд.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем) який складає висновок чи звіт, можливе тільки за раішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Однак, при складанні Звітів оцінювачем ОСОБА_8 огляд транспортного засобу не проводився, відповідний акт огляду відсутній і зазначені обставин не спростовані представником Страхової компанії.

Відповідно до ст.229 ЦПК України вбачається, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно із вимогами ст.76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування шкоди є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Отже з відповідача ПрАТ«Страхова компанія «ЮНІВЕС» підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 73 189,20 грн. та з відповідача ОСОБА_5 70 951,11 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати -сплачений судовий збір.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 988, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 141,81,263,264,273, 354, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) суму страхового відшкодування у розмірі 73 189 грн. 20 коп. (сімдесят три тисячі сто вісімдесят дев'ять гривень двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) в рахунок відшкодування шкоди 70 951 грн. 11 коп. (сімдесят тисяч дев'ятсот п'ятдесят одну гривню одинадцять копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) судовий збір у розмірі 721 грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) судовий збір у розмірі 720 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя