провадження 6/201/68/2018
УХВАЛА

26 березня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОТП Банк» 07 червня 2010 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2011 року позовну заяву задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» загальний борг в сумі 1223194 грн. 88 коп. та витрати на судовий збір 1700грн. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 1225014 грн. 88 коп.

ПАТ «ОТП Банк» 14 березня 2018 року звернулося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання по справі, оскільки їх оригінали було втрачено, а строк предявлення сплив.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (редакція від 15.12.2017) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Перевіривши матеріали справи та заяви, а також оцінивши надані докази суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2011 року позовну заяву задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» загальний борг в сумі 1223194 грн. 88 коп. та витрати на судовий збір 1700грн. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 1225014 грн. 88 коп., у встановленому законом порядку набрало законної сили та перебувало на виконанні в державній виконавчій службі, але на даний час не виконано, тобто з урахуванням зазначеного існує обовязок боржників, так як він не був припиненим чи добровільно виконаний боржниками чи іншою особою.

Також судом встановлено, що згідно довідок, що додано до заяви, старшого державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 05 лютого 2018 року, видані судом виконавчі документи по справі на виконані у відділі не перебувають та слід вважати, що їх втрачено при поштовому переселенні.

Під час судового розгляду також було встановлено, що вище вказані виконавчі листи, які було повернуто стягувачу, поставною державного виконавця, стягувачем чи його правонаступником отримані не були, в матеріалах справи вони відсутні та не знаходится на виконані в державній виконавчій службі, тобто їх місцезнаходження не відоме, що підтверджується матеріалами справи та наданими та добутими доказами.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що заявник в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є: обовязковість судового рішення.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Не може суд прийняти до уваги позицію заінтересованих осіб щодо їх можливих заперечень проти вимог заяви, оскільки вони спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується.

Враховуючи вище наведене та оцінивши представлені і добуті докази, суд вважає, що заява в частині поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання обґрунтована та підлягає задоволенню, при цьому виходячи з зазначеного, а саме: є обєктивні підстави вважати, що причини з яких було пропущено строк для предявлення виконавчих документів до виконання, по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат, є поважними, оскільки як вбачається з матеріалів вище вказаної справи строк на предявлення виконавчих листів, що видані судом по справі, до виконання минув, в звязку з чим вказане рішення суду залишається не виконаним, а тому суд вважає за можливе поновити стягувачу строк для предявлення виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» загальний борг в сумі 1223194 грн. 88 коп. та витрати на судовий збір 1700грн. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 1225014 грн. 88 коп. по цивільній справі №2-11488/2010 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що заява про видачу дублікатів виконавчих листів підлягає задоволенню, оскільки є підстави вважати, що їх дійсно було втрачено при пересилці, в звязку з чим заява обґрунтована і підлягає задоволенню, а тому по справі слід видати дублікати виконавчих листів, які було видано Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, по цивільній справі № 2-11488/2010 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 4, 12,13, 18, 76,77, 81, 84, 258, 259, 260, 353, 443, п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання задовольнити.

Поновити публічному акціонерного товариства «ОТП Банк» строк для предявлення виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» загальний борг в сумі 1223194 грн. 88 коп. та витрати на судовий збір 1700грн. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 1225014 грн. 88 коп. по цивільній справі №2-11488/2010 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат.

Видати дублікати виконавчих листів, які було видано Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, по цивільній справі № 2-11488/2010 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя