Справа № 159/877/18
Провадження № 2/159/478/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 11.05.2016 померла його мама ОСОБА_5, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері залишилось спадкове майно. Позивач зазначає, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Нова, 22 в с. Козлиничі, Ковельського району Волинської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не може оформити спадкових прав. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Нова, 22 в с. Козлиничі, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування після смерті 11.05.2016 ОСОБА_5.

Позивач та її представник в судове засідання не зявились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, з підстав, викладених у заяві, просять його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Представник відповідача Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідачі позов визнали, про що подали відповідні заяви, тому у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 183576, виданого 13.05.2016 виконавчим комітетом Козлиничівської сільської ради Ковельського району Волинської області доводиться та обставина, що ОСОБА_5 померла 11.05.2016 у віці 73 роки.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 433430, виданого 01.09.1989, ОСОБА_6 помер 31.08.1989 у віці 51 рік.

Позивачі по справі ОСОБА_1, а також відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є дітьми спадкодавця ОСОБА_5, тому у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Нова, 22 в с. Козлиничі, Ковельського району Волинської області. Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено та підтверджується відповіддю з Ковельської державної нотаріальної контори, що після смерті ОСОБА_5, яка померла 11 травня 2016 року спадкова справа не заводилась.

З витягу з погосподарської книги № 3 за 2016 рік Поворської сільської ради Ковельського району слідує, що по особистому рахунку № 0185 рахується житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Нова, 22 в с. Козлиничі, Ковельського району, 1972 року побудови. Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_5, яка померла 11.05.2016.

Як вбачається з довідки, виданої Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області, згідно запису в погосподарській книзі Козлиничівської сільської ради № 0185 за 2016 рік рахувалось господарство ОСОБА_5, яка постійно проживала та була зареєстрована з 1972 року в с. Козлиничі, по вул. Нова, 22 і була виписана в звязку з смертю. Крім ОСОБА_5 в будинку з 1975 року проживає та зареєстрований по даний час її син ОСОБА_1. Заповіт від імені ОСОБА_5 Козлиничівською сільською радою не посвідчувався. Заборони (арешту) на майно ОСОБА_5 не накладено, земельна ділянка приватизована.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З відповіді приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу ОСОБА_7 від 18.01.2018 № 01-16/5 вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований по вул. Нова, 22 в с. Козлиничі, Ковельського району Волинської області після смерті ОСОБА_5 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно.

Тобто, свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видавалось у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Нова, 22 в с. Козлиничі, Ковельського району побудований у 1972 році, тобто за життя спадкодавця. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Право власності на будинок не зареєстровано.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч. 3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обовязкову частку у спадщині не встановлено.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача у спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання за ним права власності житловий будинок в порядку спадкування.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 200, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1241, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Нова, 22 в с. Козлиничі, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті 11 травня 2016 року ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:ОСОБА_8