Провадження № 2/522/2409/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування,

Встановив:

У провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування.

Представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення провадження у вказаній справі до вирішення справи № 522/10915/17, яка розглядається Приморським районним судом міста Одеси, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості одержання права на спадкування.

У судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про зупинення провадження.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання не обґрунтовані, не доведені та задоволенню не підлягають на підставі нижченаведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави, порядок та строки зупинення провадження у справі передбачені ст.ст. 251-254 ЦПК України.

Вбачається, що положеннями ст. 251 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав за яких суд зобовязаний зупинити провадження у справі.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Саме на цю підставу покликається у своїй заяві представник відповідача.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.33 Постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Предметом позову ОСОБА_1 у справі № 522/10914/17 є усунення від права спадкування за законом ОСОБА_3, в інтересах якої діє, як законний представник ОСОБА_2, та ОСОБА_4.

Як слідує із клопотань предметом розгляду № 522/10915/17, є встановлення факту проживання однією сімєю позивача та померлою ОСОБА_6 та визнання за позивачем право на спадщину разом зі спадкоємцями першої черги.

Таким чином, суд при розгляді даної справи в межах його повноважень самостійно встановлює обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, встановлює фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, встановлює правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин та встановлює та вирішує інші питання, які мають значення.

Суд при розгляді даної справи не обмежений у межах його повноважень щодо встановлення всіх обставин та фактів у даній справі. Враховуючи те, що не буде встановлено інших обставин та фактів, що мають преюдиціальне значення для даної справи, суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 251,253, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя

13.03.2018