Справа № 143/322/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Марченко Л.В.

з участю секретаря Мельніченко Т.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

Встановив:

12.03.2018 року ОСОБА_1, звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2, померла її мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть НОМЕР_2, актовий запис № 3.

За життя ОСОБА_3, скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом.

В нотаріальний орган позивач ОСОБА_1, подала заяву про прийняття спадщини в передбачений законом строк. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом не виносилась, оскільки Державний акт на право на земельну ділянку спадкодавцем за невстановлених обставин був втрачений, про його втрату було повідомлено через засоби масової інформації в газеті «Колос».

Зазначила в позовній заяві, що у разі задоволення заявлених позовних вимог, її вимоги до відповідача, щодо відшкодування судових витрат нею заявлятися не будуть.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4, не з'явився, проте направив до суду свою заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Спичинецької сільської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду телефонограму, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності.

З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Спичинці Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть НОМЕР_2 (а.с.7а), була власником земельної ділянки площею 4,2344 га, що підтверджується державним актом НОМЕР_3 (а.с.10) та звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.11-17). У встановлений законом строк позивач по справі ОСОБА_1, як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя спадкодавцем був втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються:

-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

-ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом;

-ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності;

-ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Спичинці Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть НОМЕР_2, була власником земельної ділянки площею 4,2344 га, що підтверджується державним актом НОМЕР_3 та звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки. У встановлений законом строк позивач по справі ОСОБА_1, як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя спадкодавцем був втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81,82,200,206 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід.н. НОМЕР_1, мешканка АДРЕСА_1), в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, площею 4,2344 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Спиченецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що належала спадкодавцю ОСОБА_3, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_3, виданого 06 травня 2004 року Погребищенською районною державною адміністрацією.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Погребищенський районний суд.

Суддя