Справа № 308/3216/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Шепетко І.О.,

за участі секретаря: Бота О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, -

В С ТА Н ОВ И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача понесені витрати в розмірі 50 700,20 грн., судовий збір в розмірі 1600, 00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 01.03.2013 на автодорозі Київ-Чоп з вини громадянина ОСОБА_1, який керував автомобілем Рено з державним номерним знаком АО 8145 АМ, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2013. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль ОСОБА_2 з номерними знаками ВС 8581 АА, що належав ПП «Оберт плюс».

Відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження №74 від 30 квітня 2013 року, складеного ТзОВ Фірма «Експертіза», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ОСОБА_2 становить 87029,23 грн. Ліквідаційна вартість працездатних складових цього автомобіля становить 39470,91 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На момент вчинення ДТП відповідач не мав чинного полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/1174778 терміном дії з 15.04.2012 р. до 14.04.2013 р.

У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 49 758,32 грн.

02.04.2014 позивач звернувся до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у звязку з проведенням регламентної виплати, а також витрат понесених для встановлення розміру збитку та зборів документів в розмірі 941,88 грн. Але відповідачем в добровільному порядку не компенсовано витрати. У зв'язку з чим, у МТСБУ виникло право стягнути завдану матеріальну шкоду з відповідача, як особи винної у ДТП, на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Представник позивача в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи, повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача, просить ухвалити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обовязків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.03.2013 року, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Як зазначено у мотивувальній частині постанови, 01.03.2013 року близько 02. год. 27 хв. гр. ОСОБА_1 на автодорозі Київ-Чоп 110 км, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT MIDLUM», д/н НОМЕР_1 з причепом АО8779ХХ не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався інтервалу дистанції в наслідок чого, здійснив бокове зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Як зясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, 30 березня 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» та ПП «Оберт плюс» укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №АВ/1174778, строк дії якого з 15.04.2012 року по 14.04.2013 року включно. Обєктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб автомобіль «MERSEDES-BENZ 614», державний номерний знак НОМЕР_3.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

30 квітня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Експертиза», складено висновок №74 експертного авто товарознавчого дослідження, яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2 614 D, фургон, дизельний з робочим обємом 4250 см3, 1997 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, від виявлених на момент огляду 18.03.2013 року його пошкоджень внаслідок ДТП, в цінах станом на вказану дату огляду, з врахуванням ПДВ становить 98 760,00 грн. Вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику зазначеного авто становить 87029,23 грн., а ліквідаційна вартість працездатних складових зазначеного автомобіля становить 39 470,91 грн.

Як вбачається з платіжного доручення №5766 від 02.04.2014 р. позивач здійснив виплату ПП «Оберт плюс» страхове відшкодування згідно наказу №1654 від 31.03.14 р., тз ВС8581АА в розмірі 49758,32 грн.

Відповідно платіжного доручення №5805 від 03.04.2014 позивачем здійснено оплату за послуги аварійних комісарів згідно рах. №СБ-000067 від 11.03.2013 р.

02.04.2014 р. позивачем на адресу відповідача направлено лист з пропозицією добровільно відшкодувати витрати МТСБУ в розмірі 50 700,20 грн.

Згідно з вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно з положеннями п.38.2.1 ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.

За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно предявило вимоги до ОСОБА_1, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 березня 2013 року, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою потерпілій особі ПП «Оберт плюс» страхового відшкодування в розмірі 497580,32 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_3, який є обєктом страхування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.. 4 Цивільного процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою страхового відшкодування в сумі 50 700,20 грн., з яких 49 758,32 - сума страхового відшкодування, 941,88 грн. - сума витрат, понесених позивачем при встановленні розміру збитку та збору документів.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Окрім того, згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ЦПК України. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на наведене, оскільки позивачем жодним чином не підтверджено понесення витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 2000,00 грн., не додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд приходить до висновку, що дана вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду.

На підставі ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 13, 76, 89, 280, 282, 284, 289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: м.Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, код ЄДРПОУ - 21647131) - в порядку регресу витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 50 700,20 грн. (пятдесят тисяч сімсот гривень двадцять копійок), з яких 49 758,32 - сума страхового відшкодування, 941,88 грн. - сума витрат, понесених позивачем при встановленні розміру збитку та збору документів.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: м.Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, код ЄДРПОУ - 21647131) судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3