Справа № 237/5046/16-ц
Провадження № 2/237/459/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.18 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ліпчанського С.М.

При секретарі Бахтіяровій Н.В.,

За участі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вугледарської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання права на обовязкову долю у спадщині та внесення змін у свідоцтво про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про продовження строку на прийняття спадщини, визнання права на обовязкову долю у спадщині та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, в якій просить:

- продовжити ОСОБА_1 строк прийняття спадщини;

- визнати за ОСОБА_1 право на обовязкову частку у спадщині, яка складається із земельного паю (земельної ділянки) загальною площею 5.230 га., яка розташована на землях Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області та яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 185027 від 19.05.2006 року належала ОСОБА_3, яка померла 25.07.2014 року;

- зобовязати Вугледарську Державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.

У судове засідання зявився позивач та відповідач.

Позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

У судове засідання представник Вугледарської державної нотаріальної контори не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

25.08.2014 року померла ОСОБА_3, про що 28.08.2014 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний актовий запис за № 30, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 786380. На момент смерті, мати була прописана та мешкала разом із позивачем. Вони вели спільне господарство.

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на:

- земельна ділянка площею 5,230 га., кадастрові номери :02:000:1147, :02:000:1148, :02:000:1149, розташована на території Павлівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 185027.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець, ОСОБА_3, що народилась 07.09.1929 року у с. Павлівка Марїнського району Донецької області, брозуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного, так і морального на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 185027, виданого 19.05.2006 року Марїнською райдержадміністрацією, земельну ділянку заповідає ОСОБА_2.

Заповіт посвідчено державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 05.10.2006 року та зареєстровано в реєстрі за № 1985.

Відповідно до заяви, зареєстрованої в книзі обліку спадкових справ за № 214 с/с 109/2014 від 10.12.2014 року, поданої ОСОБА_2 до Вугледарської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 спадщину за заповітом приймає та повідомляє, що інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині у порядку ст.. 1241 ЦК України у померлої 25.07.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, немає. Померла у шлюбі на момент смерті не перебувала.

Вказаною заявою відповідач свідомо ввела в оману нотаріуса Вугледарської державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Так, відповідно до свідоцтва про народження І-ЯР № 574329, виданого 22.05.1957 року Павлівською сільською радою Марїнського району Донецької області, ОСОБА_5 народилась 16.04.1957 року. Батьками вказано: ОСОБА_6, ОСОБА_3.

ОСОБА_5 змінила прізвище на «Маширова», а потім на «Мелешко», у звязку з реєстрацією шлюбів.

На момент смерті спадкодавця позивач була непрацездатною відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 07.05.2013 року.

Відповідно до довідки Павлівської сільської ради № 2097 від 05.12.2016 року, в будинку № 44 по вул. Молодіжна (Тельмана) в с. Павлівка Марїнського району Донецької області на момент смерті ОСОБА_3, померлої 25.07.2014 року були за реєстрові та проживали: ОСОБА_3, померла, ОСОБА_7, донька, ОСОБА_8, онука, ОСОБА_9, правнука, що дійсно проживали однією сімєю і вели спільне господарство з померлою 25.07.2014 року ОСОБА_3 до дня її смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Інформації про відмову від спадщини до суду не надано.

Позивач у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала.

У червні 2015 року позивач звернулася за консультацією до Вугледарської нотаріальної контори з питання оформлення документів на земельний пай там їй стало відомо про те, що земельний пай успадкувала сестра ОСОБА_2, згідно заповіту.

Не погодившись з таким станом речей, позивач в жовтні 2015року звернулась до Красноармійського міськрайонного суду з позовом про визнання заповіту недійсним, анулювання свідоцтва на спадщину та усунення від права на спадкування. Свої вимоги вона мотивувала тим, що її сестра ОСОБА_2 приймаючи спадщину за заповітом, приховала той факт,що на момент відкриття спадщини у померлої матері ще є донька, яка є пенсіонеркою і яка має право на обов'язкову частку у спадщині. Що вона примусила мати зробити на неї заповіт, постійно їй дорікала тим, що мати позбавила її батьківщини, що не опікувалась матір'ю, не допомагала позивачу у догляді за нею.

08 листопада 2016 року у задоволенні позову було відмовлено, у своєму рішенні Красноармійський міськрайонний суд наголосив про те, що дійсно, відповідно до положень ст. 1241 ЦК України, позивач має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на час смерті спадкодавця є непрацездатною, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкову частку у спадщині із дотриманням процедури, визначеної у ст.1300 ЦК України про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахування того, що позивач відповідно до ст.. 1241 ЦК України має право на обовязкову частину спадщини, а саме ? від частки яка б належала їй у разі відсутності заповіту, що становить ? частини від земельної ділянки, то суд вбачає підстави для частково задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України ст.ст. 15, 16, 182, 321, 328, 331, 1217, 1220, 1225, 1233, 1241, 1261, 1268, 1296, 1297, 1298, 1300 Цивільного Кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання права на обовязкову долю у спадщині та внесення змін у свідоцтво про право власності задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на прийняття спадщини на 3 (три) місяці з дня набрання судового рішення законної сили.

Визнати за ОСОБА_1 право на обовязкову частку у спадщині а саме 1/4 частину земельного паю (земельної ділянки) загальною площею 5.230 га, яка розташована на землях Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право вланостні на земельну ділянку серії ДН № 185027 від 19 травня 2006 р.

Зобовязати Вугледарську державну нотаріальну контору внести зміни в свідоцтво про право на спадщину та видати нові свідоцтва про право на спадщину.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 09.02.18 року