ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/2770/17

провадження № 22-ц/781/241/18

головуючий у суді І-ї інстанції - Шевченко І.М.

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

секретар судового засідання Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» в особі представника «Авто Так» про визнання договорів недійсними та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_2звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі по тексту ТОВ «Авто Просто»), в особі представника «Авто Так», про визнання договорів № 7125578 від 12.01.2015 року та № 714460 від 22.06.2015 року, укладених між ним та ТОВ «Авто Просто» в особі представника «Авто Так», недійсними, стягнення коштів за вказаними договорами в сумі 50343,13 грн., судових витрат в сумі 1 280 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 12.01.2015 року він та ТОВ «Авто Просто» в особі представника «Авто Так» уклали письмовий договір «фінансування нових автомобілів» № 712578 і відповідно до додатку № 1 йому було запропоновано для придбання автомобіль марки Chevrolet Captiva, поточною ціною на день укладення договору 615600 грн., відповідно до умов договору він сплатив винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи Авто Так та формування групи у %+ПДВ в сумі 22161,60 грн. і періодичний платіж в сумі 10394,26 грн. в рахунок вартості придбаного автомобіля.

Свої зобов'язання за договором він виконав, відповідач свої зобов'язання не виконав і між тими ж сторонами було укладено додатковий договір № 714460 від 22.06.2015 року, яким йому було запропоновано інший автомобіль за меншу ціну, а саме: KIA Sportage вартістю 476700 грн. По вказаному договору він також сплатив винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи Авто Так та формування групи у %+ПДВ в сумі 11440,80 грн. та періодичний платіж в сумі 6346,47 грн. в рахунок вартості автомобіля. При укладенні вказаних договорів його було введено в оману, так як йому відповідач не надав права на отримання автомобіля Chevrolet Captiva, спираючись на те, що нібито на той час даного автомобіля не було в поставщика.

Також, йому було запропоновано укласти новий договір та внести платежі за інший автомобіль, а саме КІА Sportage, який на той час був в постачанні та коштував значно менше, а тому враховуючи внесені кошти він мав першочергове право на отримання автомобіля, але право на отримання вищевказаного автомобіля йому так і не було надано.

На вимогу щодо розірвання вищевказаних договорів, йому було направлено відповідь, в якій вказано що ним по кожному договору було сплачено лише по одному періодичному платежу, також що на даний час автомобілі є в наявності у поставщика, хоча він бажав отримати лише один автомобіль і просив перевести кошти по першому договору на другий у зв'язку з відсутністю першого у поставщика.

Посилаючись на норми ст.ст. 229, 230 ЦК України та ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", з тих підстав щоо його було введено в оману щодо обставин, які мають істотне значення, при укладенні оспорюваних договорів з відповідачем, дії якого є нечесною підприємницькою діяльністюі містять ознаки створення пірамідальної схеми, просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2017 року, з урахуванням ухвали від 30 листопада 2017 року (а.с.128), позов задоволено. Визнано договори № 712578 від 12.01.2015 року та № 714460 від 22.06.2015 року, укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Просто» в особі представника «Авто Так», недійсними. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) кошти за договорами № 7125578 від 12.01.2015 року та № 714460 від 22.06.2015 року в сумі 50 343,13 грн., та судові витрати по справі в сумі 1 280 грн.

В апеляційній скарзі відповідачем ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, та стягнення судових витрат. Зазначається, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. На думку відповідача суд дійшов неправильного висновку про те, що при укладенні договорів позивач був введений в оману. Обставини, на які посилався позивач, спростовуються письмовими доказами у справі, фактичним підписанням ним двох договорів, заяв про намір їх укласти. Вказані у спірних договорах автомобілі наявні у постачальників. Позивач не набув права на отримання автомобілів, оскільки ним не дотримано порядок встановлений статтею 6 договору, яка регулює механізми надання права на отримання автомобіля. Скаржник вважає, що позивачем не надано жодного доказу про застосування відповідачем обману щодо природи правочинів, прав чи обов'язків за договорами. Навпаки ТОВ «Авто Просто» вчинено дії для забезпечення повного та всебічного ознайомлення позивачем з умовами договору до його підписання.

На думку відповідача, суд не звернув уваги, що між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 було укладено два різних договори, жоден з яких не є додатковим до іншого та не замінює один-одного, вказані посилання позивача жодним чином не підтверджуються, а відтак не можуть бути покладені в основу рішення. Зазначаєстья, що відповідач не порушував прав ОСОБА_2, а задоволення позову на підставі припущень, які спростовуються письмовими доказами, не узгоджується з вимогами, що ставляться до судового рішення.

ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ) передбачено, що неявка сторін та інших осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно підпункту 9 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: и мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Задовольняючи позов суд дійшов висновку, що в даному випадку при укладанні договорів з позивачем представниками відповідача позивач введений в оману, так як йому не надали права на отримання автомобіля Chevrolet Captiva спираючись на те, що на той час даного автомобіля не було в поставщика, а тому йому було запропоновано укласти новий договір та внести платежі за інший автомобіль, а саме КІА Sportage, який на той час був в постачанні та коштував значно менше.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання недійсними спірних договорів грунтуються на поясненнях позивача про введення його в оману при їх укладенні. Суд вважав доведеним, що представниками відповідача не було роз'яснено ОСОБА_2, що мають місце дві окремі угоди, внаслідок чого договір № 714460 від 22.06.2015 року позивач вважав додатковим до договору № 712578 від 12.01.2015 року, а не окремим і бажав зарахування коштів за дешевший автомобіль, який був у наявностіі.

При цьому судом першої інстанції зазначено, що спірні правочини здійснені з використанням відповідачем нечесної підприємницької діяльності шляхом введення споживача в оману, створення та експлуатації пірамідальних схем, що заборонено ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

З такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись, тому що вони не відповідають обставинам справи, наданим сторонами і дослідженим судом доказами, суперечать нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено і підтверджується матералами справи, що між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2, на підставі заяви останнього про намір укласти договір про надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару автомобіля Chevrolet Captiva (а.с.59), було укладено договір № 712578 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі, який укладено у відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.7-10).

Крім того, 22 червня 2015 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2, на підставі заяви останнього про намір укласти договір про надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару автомобіля КІА Sportage (а.с.60), було укладено договір № 714460 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі (а.с.18-22).

Вказані договори є самостійними договорами, що укладені з метою придбання різних автомобілів через систему «АвтоТак» (а.с.12, 24).

ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами вказаних договорів та з внутрішніми правилами, що підтверджується його особистим підписом (а.с.10,11,22,23).

На виконання умов укладених договорів № 714460 від 22.06.2015 року та № 712578 від 12.01.2015 року ТОВ «Авто Просто» ОСОБА_2 сплачено 10394,26 грн. та 22161,60 грн. (а.с.14), що складає суму більшу ніж пред'явлено у розрахунку від 30.03.2015 року (а.с.26), а також 11440,80 грн. і 6346,47 грн. (а.с.15), що складає суму більшу ніж пред'явлено у розрахунку від 30.07.2015 року (а.с.27).

Листом ТОВ «Авто Просто» повідомило ОСОБА_2 про розірвання з ним укладених договорів № 712578 та № 714460, оскільки ним було сплачено лише по одному періодичному платежу разом із щомісячною винагородою, більше платежів згідно договорів не здійснювалося, зазначено, що ним не виконувалися зобов'язання за вказаними договорами, тому він не допускався до розподілу товару у групах, а відтак не міг отримати автомобіль. Повідомлено, що автомобіль Chevrolet Captiva, так само як і КІА Sportage, є в наявності у торгівельній мережі постачальника (а.с.17).

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Разом з тим предметом спірних договорів сторін, укладених в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним товару - автомобіля.

Відповідно до умов договорів відповідач зобов'язався надати позивачу право на отримання автомобіля за умови виконання ним всіх зобов'язань, передбачених договором.

Згідно договору система «АвтоТак» - це торговельна марка, що зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг «Авто Просто» з адміністрування системи придбання автомобілів у групах.

За укладеним у письмовій формі договором про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах товариство за винагороду зобо'язалось забезпечити придбання учаснику автомобіля за рахунок об'єднання періодичних платежів учасників групи, а учасник зобов'язався сплатити загальну кількість періодичних платежів, необхідних для повної оплати поточної ціни автомобіля і вартість послуги. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому договором і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Таким чином, отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших учасників системи Авто Так.

Умовами договору передбачено право учасника одержати автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ «Авто Просто» зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі (п. 8.2.1.1).

Товариство укладає договір поставки з постачальником на постачання товарів (автомобілів) для учасників групи. Договір поставки може бути укладений до або після формування групи, але цей договір має набути чинності до початку внесення учасниками групи періодичних платежів (п.п.2.5.2 внутрішніх правил ( а.с.79).

Поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, протягом всього строку існування групи,та повідомляється «Авто Просто» Постачальником (п.п.2.1. ст.2 договорів).

У разі зміни поточної ціни автомобіля «Авто Просто» може змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну поточної ціни товару «Авто Просто» письмово повідомляє учасників групи протягом 7 робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну (п.п.2.2. ст. 2 договорів).

Відповідно до п. 2.3. ст. 2 Договорів учасник зобов'язаний повністю сплатити періодичні платежі та щомісячну винагороду згідно з графіком внесків. Учасник зобов'язаний сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою протягом перших 15 календарних днів місяця. «Авто Просто» щомісяця надсилає рахунки на сплату періодичного платежу разом із щомісячною винагородою за адресою, вказаною Учасником у Договорі. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє Учасника від обов'язку вчасно сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою на банківський рахунок «Авто Просто».

Суд першої інстанції не врахував, що для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «Авто Просто» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття «пірамідальна схема» та «придбання товарів у групах». Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю.

На підставі цього Закону Нацкомфінпослуг затвердила ліцензійні умови, якими закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

За умовами спірного договору ТОВ «Авто Просто» надає послуги, направлені на придбання автомобіля учасниками, зокрема, формує групи учасників, організовує і проводить у групах розподіл автомобілів, придбаває автомобілі, а також надає інші послуги, передбачені договором.

Відповідно до положень договору ОСОБА_2 як учасник заявив, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього, що засвідчив своїм підписом.

Встановлено, що 19 січня 2012 року ТОВ «Авто Просто» було зареєстровано як фінансову установу та видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с. 57).

На виконання ліцензійних умов 15.09.2015 року ТОВ «Авто Просто» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (а.с. 58), тобто Державою в особі спеціального уповноваженого органу надано офіційний дозвіл на здійснення такого виду діяльності та надання таких послуг.

Помилковим є й висновок суду першої інстанції про введення позивача в оману при укладенні оспорюваних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що під час укладення договорів ОСОБА_2 отримав їх примірники та додатки до них, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто».

Відповідно до ст. 19 договору підписання договорів та додатків до них є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору й додатків до нього.

Згідно з ст.3 договорів учасник групи має право односторонньо відмовитися від договору протягом 14 календарних днів з дати його укладення.

Учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що має повідомити «Авто Просто» у письмовій формі. У строк, встановлений чинним законодавством, «Авто Просто» розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором, з урахуванням положень, викладених в цій статті (п.12.1 ст.12 Договору).

Сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці здійснення повернення зазначених внесків, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення (п.п.12.1.1 ст.12).

Максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п. 12.1.1 не може перевищувати двох років з дня отримання «Авто Просто» заяви про дострокове розірвання Договору. Для здійснення повернення періодичних платежів учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані грошові кошти.

Позивач не надав доказів, що перед укладенням другого договору від 22.06.2015 року він скористався своїм правом та звернувся до ТОВ «Авто Просто» із заявою щодо розірвання першого договору від 12.01.2015 року, тому його посилання на невиконання зобов'зань відповідачем, введення його в оману і умисне створення умов на укладення ще одного договору без розірвання попереднього, грунтуються на припущеннях.

Ухвалюючи рішення задоволення позову, суд першої інстанції безпідставно вважав, що мав місце обман з боку відповідача при укладенні спірних договорів та помилково зробив висновок про наявність в діях ТОВ «Авто Просто» під час укладення оспорюваних угод ознак нечесної підприємницької практики, створення та експлуатацію пірамідальних схем.

Доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження, із матеріалів справи не вбачається наявності в оспорюваних договорах умов, що є несправедливими щодо позивача та не доведено наявності у діях відповідача ознак нечесної підприємницької практики та ознак «пірамідальної схеми».

Суд вважає, що в оспорюваних договорах чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля, який передається споживачеві в рамках укладеної угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару.

«Авто Просто» надає послуги з адміністрування фінансових активів, для придбання автомобілів через систему АвтоТак, до завершення графіка внесків групи, до якої включено Договір (п.п.2.4. ст.2 договорів).

Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

За системою придбання автомобілів у групах АвтоТак кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи.

Різниця між споживачами-учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань.

Суд першої інстанції не звернув на це уваги, вищезазначених вимог закону не врахував і до правовідносин сторін не застосував.

ОСОБА_2, відповідно до умов договору від 12 січня 2015 року № 712578, із заявою про його розірвання до ТОВ «Авто Просто» не звертався, натомість 22 червня 2015 року уклав новий договір № 714460.

Згідно ст. 13 договору, якщо учасник, який не одержав права на отримання автомобіля, не сплатить у встановлений термін один або більше періодичний платіж разом із щомісячною винагородою, то такий учасник не допускається до участі в розподілі товару, доки він не сплатить заборгованість.

ТОВ «Авто Просто» розірвало із ОСОБА_2 укладені договори № 712578 та № 714460, оскільки ним було сплачено лише по одному періодичному платежу разом із щомісячною винагородою (а.с.14,15), більше платежів згідно договорів позивачем не здійснювалося, тому він не був допущений до розподілу товару у групах, а відтак не міг отримати автомобіль.

Враховуючи наведене, суд першої інстанцій безпідставно дійшов висновку про несправедливість умов спірних договорів, введення позивача в оману.

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, дослідженим доказам, грунтуються на припущеннях, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому відповідно до ст. 376 ЦПК України оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Понесені відповідачем витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги необхідно компенсувати за рахунок держави, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору (ст. 141 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» в особі представника «Авто Так» про визнання договорів недійсними та стягнення грошових коштів відмовити.

Компенсувати за рахунок держави судові витрати понесені товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (, м. Київ, Столичне Шосе,90) на сплату судового збору в сумі 1408 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 19 березня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Дуковський

О.А. Письменний