Справа № 127/6525/18
Провадження № 2-з/127/10/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, яку мотивує тим, що 17.11.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 290231 від 17.11.1995 року.

09.08.2007 року ОСОБА_2 набула у власність нежитлову будівлю літ. "А" (яка складається з: 1 поверх приміщення № 1 :1- №14; приміщення № 2: №1 101,8 кв. м.; 2 поверх приміщення №2:№2 - №9-98,8 кв.м.;3 поверх приміщення №2 : № 10- №11-114,3 кв. м. ) загальною площею 314,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 126 б, Оздоровчо розважальний комплекс, що підтверджується свідоцтвом про право власності на оздоровчо розважальний комплекс № 294 серії САА № 358089, виданим виконавчим комітетом Вінницької міської ради 09.08.2007 року, на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 09.08.2007 року № 1796.

Також. під час перебування у шлюбі ОСОБА_2, що діяла від імені подружжя за згодою ОСОБА_1, 20.02.2008 року був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки № 301 ВКЕ 257102, ВКЕ257103 площею 0,0388 гектара (цільове призначення для комерційного використання), кадастровий номер: :02:102:0018, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 126Б. В подальшому, на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки № ВКЕ 257102, ВКЕ257103 від 20.02.2008 року, ОСОБА_2 23.05.2008 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 268584, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76. 19.09.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 095539 від 19.09.2017 року.

Зазначене вище майно: земельна ділянка та Оздоровчо розважальний комплекс є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та наразі ОСОБА_1 фактично являється власником ? вказаного нерухомого майна. При цьому ОСОБА_2 повідомила заявника, що у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться на виконанні зведене виконавче провадження № 50965971 щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу, а також те, що в рамках цього виконавчого провадження на Оздоровчо розважальний центр та земельну ділянку було накладено арешт, після чого це майно було передано на реалізацію ДП «Сетам» на електронних торгах. Перші торги були призначені на 07.03.2018 року, але не відбулися, повторні торги призначені на 20.04.2018 року.

Просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу Державним підприємством «Сетам» арештованого майна, а саме: нежитлової будівліліт. "А" (яка складається з: 1 поверх приміщення № 1 :1- №14; приміщення № 2: №1 101,8 кв. м.; 2 поверх приміщення №2:№2 - №9-98,8 кв.м.;3 поверх приміщення №2 : № 10- №11-114,3 кв. м. ) загальною площею 314,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 126 б, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажуземельної ділянки № 301 ВКЕ 257102, ВКЕ257103 площею 0,0388 гектара (цільове призначення для комерційного використання), кадастровий номер: :02:102:0018, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 126Б. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам вчиняти будь які дії щодо державної реєстрації вище вказаного нерухомого майна, оскільки він має намір звернутися до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності.

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу Оздоровчо розважального комплексу та земельної ділянки за адресою: м. Вінниця. вул. Келецька, 126Б по зведеному виконавчому провадженню № 50965971 щодо стягненян з ОСОБА_2Б, боргу, суд виходить з того, що відповідно до положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. (ч. 2 ст. 18 ЦПК)

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з роз'яснень вказаних у пункті 2 вищевказаної постанови, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У пункті 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову)шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Підстави та порядок зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, а також зупинення продажу арештованого майна визначені статтями 149-152 ЦПК України.

Так, виходячи зі змісту частини першої статті 149, пунктів 5, 6 частини першої статті 150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зокрема, позов забезпечується:

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК);

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК).

Отже, забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна можливо, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду Д-3 в провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області Воробйова В.В. перебуває цивільна справа №127/20943/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яка на даний час перебуває на розгляді в Апеляційному суді Вінницької області.

Однак про наявність даної справи заявник ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову (до відкриття провадження у справі) замовчує та вказує лише про намір звернення до суду з позовом про визнання права власності у спільній сумісній власності подружжя.

Поряд з цим, вимога заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу Оздоровчо розважального комплексу та земельної ділянки за адресою: м. Вінниця. вул. Келецька, 126Б в даному випадку, є нічим іншим, як намагання зупинити виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що також є недопустимим.

Вказана правова позиція узгоджується з сталою судовою практикою судів апеляційної та касаційної інстанцій (для прикладу: ухвала ВССУ від 25.10.2017 року № 296/4819/17).

Тобто, в разі задоволення заяви буде зупинено виконання декількох судових рішень, які набули законної сили, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Виконання ж судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в той же час, невиконання судових рішень нівелює принцип обовязковості виконання судових рішень.

Керуючись ст. 149,150,260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження у справі відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: