Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/3075/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі - Мороз Ю.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Рівненської філії про припинення дії договору іпотеки нерухомого майна та стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства ПАТ "Державний ощадний банк України" Рівненської філії про припинення дії договору іпотеки нерухомого майна та стягнення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 квітня 2007 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Сарненського ТВБВ № 10017/0113 філії Рівненського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2348, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 47 000 доларів США зі сплатою 13 % річних на строк до 17 квітня. З метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором 18 квітня 2007 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Сарненського ТВБВ № 10017/0113 філії Рівненського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений 18.04.2007 р. приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1764. Предметом іпотеки, згідно п.1.2 даного договору, визначено нерухоме майно - житловий будинок А-1. загальною площею 98,8 кв.м., житловою площею 65.4 кв.м. з надвірними будівлями: сарай (1/2 Б), огорожа (№ 1), огорожа (1/2 № 2), який знаходиться за адресою м. Сарни вул. Меліоративна,9. (адреса будинку змінена згідно рішення виконкому Сарненської міської ради № 233 від 21.03.2007 p. до зміин - вул. Дундича, 24), та земельна ділянка площею 0,0490 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходяться за адресою: м. Сарни вул. Дундича,24. Також ОСОБА_1 в цей же день було укладено договір поруки, на забезпечення виконання цього ж кредитного договору. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, в 2010 році прокурором Сарненського району Рівненської області в інтересах ПАТ "Державний ощадний банк" до Сарненського районного суду було подано позов про дострокове повернення позичальником ОСОБА_3 та її поручителем - ОСОБА_5 грошових коштів, стягнення відсотків, нарахованих за користування кредитом та пені на загальну суму 322333 грн. 49 коп. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 09.12.2010 року було частково задоволено позов та стягнуто в солідарному порядку із позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5 на користь позивача - банку всю суму кредиту по даному кредитному договору, яка була переведена позивачем в національну валюту України за встановленим на той час НБУ курсом валют, в розмірі 288301 грн. 23 коп., нараховані , але не сплачені відсотки в розмірі 25164 грн. 34 коп., пеню в розмірі 221216 грн. 98 коп., а всього 315682 грн. 55 коп. Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09.12.2010 року банком не оскаржувалось і є чинним на даний час. Позивач вказує, що на підставі даного судового рішення, Сарненським районним судом був виданий виконавчий лист, який був пред'явлений банком до виконання у Сарненський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Постановою державного виконавця Сарненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області від 06.01.2016 року, виконавче провадження закінчене в зв'язку із повною сплатою боржником заборгованості. На даний час постанова державного виконавця є чинною, банком не оскаржувалась. Позивач в позові вказує, що ним переплачено банку 6460 грн. 01 коп. понад визначеної рішенням Сарненського районного суду від 09.12.2010 р. суми заборгованості, та зазначає, що ці кошти набуті банком без достатньої правової підстави. В звязку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задоволити. Дав пояснення по суті позову, відповідно до позовної заяви.

27.12.2017 р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов в якому останній позовні вимоги не визнає посилаючись на те, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 03.11.2015 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у цивільній справі №572/1235/15-ц, встановлюється що заборгованість за кредитним договором не погашена та продовжує існувати. Закінчення виконавчого провадження по стягненню заборгованості за рішенням суду від 09.12.2010 року не є підставою вважати основне зобовязання припиненим. В відзиві також вказано, що іпотека припиняється з підстав передбачених в ст. 17 Закону України "Про іпотеку". Вказано, що конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки сам по собі не припиняє основного зобовязання за кредитним договором і відповідно не може вважатися підставою для припинення іпотеки за п.3 ч.1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку".

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою є вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Згідно ст.3 Закону "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Як визначено у ч. 1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекою держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 37 вказаного Закону визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем в суді.

Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону, до яких належать: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що 18 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Сарненського ТВБВ № 10017/0113 філії Рівненського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" було укладено кредитний договір № 2348, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 47 000 доларів США зі сплатою 13 % річних на строк до 17 квітня 2017року (а.с.5-7).

Для забезпечення його виконання 18 квітня 2007 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Сарненського ТВБВ № 10017/0113 філії Рівненського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений 18.04.2007 р. приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1764 (а.с.8-13).

Згідно п.9.1 договору іпотеки, термін дії цього договору до повного виконання зобовязання за кредитним договором в повному обсязі (а.с.13).

ОСОБА_1 в цей же день 18.04.2007 р. було укладено договір поруки, на забезпечення виконання цього ж кредитного договору.

В судовому засіданні також встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, в 2010 році прокурором Сарненського району Рівненської області в інтересах ПАТ "Державний ощадний банк" до Сарненського районного суду було подано позов про дострокове повернення позичальником ОСОБА_3 та її поручителем - ОСОБА_5 грошових коштів, стягнення відсотків, нарахованих за користування кредитом та пені на загальну суму 322333 грн. 49 коп.

Рішенням Сарненського райсуду від 09.12.2010 року було частково задоволено даний позов та стягнуто в солідарному порядку із позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5 достроково на користь позивача - банку всю суму кредиту по даному кредитному договору, яка була переведена позивачем в національну валюту України за встановленим на той час НБУ курсом валют, в розмірі 288301 грн. 23 коп., нараховані , але не сплачені відсотки в розмірі 25164 грн. 34 коп., пеню в розмірі 221216 грн. 98 коп., а всього 315682 грн. 55 коп. (а.с.16-17). Дане рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09.12.2010 року банком не оскаржувалось і є чинним на даний час.

На на підставі вказаного судового рішення, Сарненським районним судом був виданий виконавчий лист, який був пред'явлений банком до виконання у Сарненський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській обл.

Постановою державного виконавця Сарненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській від 06.01.2016 року, виконавче провадження закінчене в зв'язку із повною сплатою боржником заборгованості по виконавчому листу № 2-1318, виданому Сарненським райсудом 06.05.2011 р. На даний час постанова державного виконавця є чинною, банком не оскаржувалась.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється також виконанням, проведеним належним чином; за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного; зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги; за домовленістю сторін; прощенням боргу; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; припинення зобовязання неможливістю його виконання; смертю фізичної особи; ліквідацією юридичної особи. (ст.ст.599-609 ЦК України).

У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що зобовязання за кредитним договором позивачем виконано, що згідно з положеннями Закону України "Про іпотеку" є однією з підстав припинення іпотеки, суд приходить до висновку про можливість визнання договору іпотеки припиненим.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем переплачено банку 6460 грн. 01 коп. понад визначеної рішенням Сарненського районного суду від 09.12.2010 р. суми заборгованості, та зазначає, що ці кошти набуті банком без достатньої правової підстави.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається із постанови державного виконавця Сарненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області від 06.01.2016 р., виконавче провадження закінчене в звязку із повною сплатою боржником заборгованості по виконавчому листу №2-1318, виданому Сарненським райсудом 06.05.2011 р. Дана постанова є чинною, а тому Банк безпідставно отримав від позивача вищезазначену суму коштів.

За змістом ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, відповідач зобовязаний сплатити для позивача залишок неповернутих коштів в сумі 6460 грн.01 коп.

Також, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що банк не повинен повертати для ОСОБА_1 гроші в сумі 6460 грн.01 коп., оскільки вони були використані на погашення заборгованості перед банком.

Будь-яких письмових доказів, які би свідчили про можливість неповернення вказаних коштів для ОСОБА_1 банком не надано.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем переплачено банку 6460 грн. 01 коп. понад визначеної рішенням Сарненського районного суду від 09.12.2010 р. суми заборгованості, та, що ці кошти набуті банком без достатньої правової підстави, суд вважає, що дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 526, 546, 598, 599 ЦК України, Закону України "Про іпотеку", керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280 ЦПК України ,- суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Рівненської філії про припинення дії договору іпотеки нерухомого майна та стягнення безпідставно набутих коштів - задоволити.

Визнати припиненим іпотечний договір, укладений 18.04.2007 р. між ОСОБА_1 та ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Сарненського ТВБВ № 10017/0113 філії Рівненського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України", посвідчений 18.04.2007 р. приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1764, предметом іпотеки якого є нерухоме майно - житловий будинок А-1, загальною площею 98,8 кв.м., житловою площею 65,4 кв.м. з надвірними будівлями: сарай (1/2 Б), огорожа (№ 1), огорожа (1/2 № 2) та земельна ділянка площею 0,0490 га. яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: м.Сарни вул.Меліоративна, 9 та припинити обтяження за вказаним іпотечним договором.

Стягнути з ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Сарненського ТВБВ № 10017/0113 філії Рівненського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 6460 (шість тисяч чотириста шістдесят) грн. 01 коп.

Стягнути з ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Сарненського ТВБВ № 10017/0113 філії Рівненського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" на користь держави судовий збір в сумі 960,00 (дев'ятсот шістдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області потягом тридцяти днів з дати отримання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.А. Рижий