Ухвала

23 березня 2018 року

м. Київ

справа № 521/8404/14-ц

провадження № 61-3684зп18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 18 квітня 2016 року, ухвали апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2014 року та додаткового рішення Малиновського районного суду міста Одеси

від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, Управління Держземагентства у місті Одесі та Одеській області, державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд недійсним, визнання недійсним та скасування висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, визнання недійсним та скасування додатку до нього щодо відведення земельної ділянки, визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, виключення з Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку та скасування її державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2017 року до Верховного Суду України надійшла скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси

від 18 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області

від 04 жовтня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 02 листопада 2017 року скаргу залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статтям 357, 358 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви про перегляд судових рішень) та надано строк до 27 листопада 2017 року для усунення недоліків, зокрема зазначити, які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції та в чому полягає їх неоднакове застосування, а також додати копії рішень суду касаційної інстанції, в яких інакше застосовані норми матеріального права.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України зі скаргою на судові рішення у зв'язку з винятковими обставинами, що не відповідає вимогам глави 3 розділу V ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви про перегляд судових рішень)

У листопаді 2017 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду України на виконання вимог ухвали від 2 листопада 2017 року надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких доповнення до касаційної скарги, однак заявник не надав копії різних за змістом судових рішень суду касаційної інстанції і не уточнив підстави звернення із заявою.

Ухвалою Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року продовжено строк на усунення недоліків заяви про перегляд судових рішень

до 20 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року заяву передано до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У січні 2018 року до суду касаційної інстанції на виконання вимог ухвали Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких доповнення до касаційної скарги. Однак, недоліки, визначені в ухвалі Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року, заявником не усунуті в частині зазначення, які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції та в чому полягає їх неоднакове застосування, а також надання копі' рішень суду касаційної інстанції, в яких інакше застосовані норми матеріального права.

Відповідно до частини четвертої статті 359 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви про перегляд судових рішень), у разі невиконання в установлений строк особою, яка подала заяву про перегляд судових рішень, вимог ухвали, заява повертається заявнику.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 23 березня 2018 року, ухвала Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року не виконана, тому заява ОСОБА_1 на ухвалені судові рішення у справі підлягає поверненню.

Керуючись статтею 359 ЦПК України(у редакції, чинній на момент подання заяви про перегляд судових рішень), підпунктом 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, статтею 3 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 18 квітня 2016 року, ухвали апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2014 року та додаткового рішення Малиновського районного суду міста Одеси

від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, Управління Держземагентства у місті Одесі та Одеській області, державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд недійсним, визнання недійсним та скасування висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, визнання недійсним та скасування додатку до нього щодо відведення земельної ділянки, визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, виключення з Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку та скасування її державної реєстрації, повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська