Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Заіки А.В.,

позивачки, відповідачки за зустрічним позовом - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання, третя особа - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, третя особа - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказуючи, що вона з 30.12.2011 р перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.04.2017 р. В шлюбі з відповідачем в них народились спільні діти - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на цей час є неповнолітніми та зареєстровані в житлі за місцем проживання відповідача, але фактично мешкають разом з нею за місцем її проживання. До розірвання шлюбу та після його розірвання, відповідач, своєю поведінкою створив та продовжує створювати умови, які становлять реальну загрозу для життя та здоров'я як її, так і їхніх з відповідачем дітей. Так, відповідач раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності за умисний злочин, схильний до вчинення насильницьких дій, неодноразово в присутності дітей застосовував до неї фізичне насилля, останній раз 16.05.2017 р., ображав її в присутності дітей грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого, з метою уникнути тяжких наслідків як для неї, так і для дітей, вона разом з дітьми змушена була залишити місце колишньої реєстрації та проживання її та дітей - квартиру, в якій на цей час зареєстрований та проживає відповідач одноособово. Однак, оскільки дії та вчинки відповідача при цьому не припинились ані по відношенню до неї, ані по відношенню до дітей, вона в липні 2016 року змушена була виїхати разом з дітьми для тимчасового проживання до своїх родичів до м. Київ, де вона працювала і мешкала разом з дітьми. При цьому, діти перебували та перебувають по цей час на повному її утриманні, оскільки вона мала заробіток за разовими трудовими угодами, та регулярну матеріальну допомогу з боку її батьків. Відповідач, ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не приймав. Така свідомо протиправна, злочинна та неадекватна поведінка відповідача по відношенню як до неї, так і по відношенню до дітей, яких він фактично кілька разів викрав та перевіз в м. Вільногірськ з м. Києва, ставить під загрозу як фізичне, так і психічне здоров'я дітей, які після вчинку відповідача тривалий час перебували та продовжують перебувати у стані стресу, особливо в присутності відповідача, якого діти бояться та на якого діти реагують виключно негативно. Вона, як мати дітей, з дітьми після їх народження та по цей час, спілкувалась та спілкується значно більше, ніж відповідач, має набагато більше досвіду у вихованні дітей, у догляді та нагляді за дітьми, вона є більш обізнаною, ніж відповідач, про усі повсякденні потреби дітей, про їх вподобання у їжі, одязі, іграшках, відпочинку, у режимі дня, та в усіх інших особливостях дітей, в тому числі про стан їх здоров'я, можливі розлади та найбільш ефективні способи лікування дітей. Також відповідач як батько дітей, повинен забезпечувати їх матеріально, в тому числі сплачувати аліменти на їх утримання, вона також вважає, що з нього на її користь слід стягнути аліменти на утримання обох дітей в частині до заробітку, до виповнення дітям повноліття, враховуючи той факт, що відповідач має постійне місце роботи, де він постійно працює та отримує щомісячно заробітну плату. На підставі ст. 150, 155, 160, 161, 180, 182 СК України, просить визначити місцем проживання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, разом з нею за адресою: 51700, АДРЕСА_1. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача та не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення аліментів з дати подання цього позову. Стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати, пов'язані з розглядом цього позову судом.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, та вказує, що ще до розірвання шлюбу відповідачка покинула його та дітей і виїхала до м. Києва. 11.04.2017 року під час коли він знаходився на роботі, а діти знаходилися у дошкільному навчальному закладі № 6 у м. Вільногірську, відповідач приїхала з м. Києва, і таємно від нього забрала дітей і відвезла їх без його згоди до м. Києва. Тобто питання про визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей, між ними не вирішено, і у нього з відповідачем виник спір щодо постійного місця проживання їхніх дітей. Він бажає, щоб його діти постійно проживали з ним, і вважає, що його вимога про визначення постійним місцем проживання дітей його місце проживання, підлягає задоволенню. Він забезпечений житлом у АДРЕСА_2, і його діти з часу свого народження постійно проживали у цій квартирі у якій вони і зареєстровані за місцем свого проживання. У свою чергу у відповідача взагалі не має власного житла і вона зареєстрована за місцем проживання у належній йому квартирі. До того ж житлове приміщення по АДРЕСА_1 у якому начебто відповідач бажає проживати з їхніми дітьми, взагалі не відповідає санітарним нормам передбаченим для таких приміщень, а саме у ньому відсутня гаряча вода і опалення. Він має постійний офіційний середньомісячний дохід у вигляді заробітної плати у ТОВ «МЕЗК» і зможе забезпечити дітей матеріально. При цьому відповідачка ОСОБА_1 постійного місця роботи і відповідно стабільного доходу не має. За місцем роботи і місцем проживання він характеризуюся позитивно, також він має добрий стан здоров'я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває.

Його діти тягнуться до нього, і бажають проживати з ним. У їхньому випадку відповідач прохає визнати місцем проживання дітей адресу у м. Вільногірську, при цьому вона з дітьми фактично мешкає у м. Києві, що у свою чергу є додатковою підставою для відмови у задоволенні її первинного позову. Керуючись ст.ст. 19, 160, 161 СК України, просить визначити місцем проживання його дочки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7, його місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач за первісним позовом, ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, посилаючись на вказані в позові обставини, зустрічний позов не визнала та пояснила що з відповідачем стосунки не склалися, бо постійно виникали скандали, чоловік її ображав, принижував, застосовував фізичну силу, тому у червні 2016 р. разом з дітьми поїхала до м. Київ, де проживають її батьки. Відповідач на той час проти цього не заперечував, але після її від'їзду, став перетягувати на свою сторону дітей. В серпні 2016 р. відповідач приїхав до м. Київ, відвіз її в хостел, а сам поїхав з дітьми у м.Вільногірськ. Вона повинна була найти квартиру і працювати, а він потім обіцяв приїхати, щоб усім разом жити в м.Києві, однак обіцянки не дотримався, тому у квітні 2017 р. вона приїхала до м. Вільногірськ, забрала дітей та поїхала з ними до м. Київ, де і проживають по цей час. Домовитися з відповідачем про місце проживання дітей не вдалося, а від цього страждають в першу чергу діти. На даний час проживає в м. Київ, де її батьки винаймають квартиру, яка наложить родичам її матері, дочка навчається у школі, а син відвідує дитячий садок. Вона також працевлаштувалася, має стабільний дохід, доглядати за дітьми допомагають батьки та її менший брат. В м. Вільногірськ також має умови для проживання, є квартира АДРЕСА_1, яка належить її батькам і на даний час в ній ніхто не проживає, не залишилась проживати в цій квартирі, бо боялась чоловіка. Квартира відповідає санітарним нормам, є електричне опалення, бойлер, батьки не заперечують, щоб вона з дітьми проживала в цій квартирі, вона також бажає разом з дітьми проживати у м. Вільногірськ, за умови, що місцем проживання дітей буде визначено разом з нею і відповідач не буде забирати дітей без її дозволу. Просить позов задовольнити, визначити місце проживання дітей разом з нею за вказаною нею адресою та стягнути з відповідача аліменти у зазначеному нею розмірі на утримання дітей. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 первісний позов не визнав, підтримав зустрічну позовну заяву, та пояснив, що з червня 2016 року разом з позивачкою фактично не проживають. На той час батьки жінки вже проживали в м. Києві, мати жінки наполягала на поїздці жінки та дітей до м. Київ для відпочинку, на цих умовах жінка з дітьми поїхали в м. Київ. Через місяць він теж поїхав до м. Київ, де батьки дружини запропонували їм жити там постійно. Вважає, що причиною від'їзду дружини до м. Київ було те, що вона тривалий час знаходилася у відпустці по догляду за дітьми, не могла себе реалізувати. Деякий час проживав разом з сім'єю у м. Київ, але стосунки не склалися, його ображало, що питаннями виховання дітей фактично керує мати дружини, виникли сварки, його попросили залишити житло, він пішов жити в хостел, працевлаштувався, на вихідні брав дітей до себе, але дружина та її батьки сказали, що це часто, достатньо буде одного разу в неділю, а потім сказали, що діти хворіють і не дозволи їх взяти до себе. Потім йому дали неділю відгулів, він хотів поїхати у м.Вільногірськ, але жінка відмовилась. Він запропонував дітям поїхати додому, вони погодились і разом з дітьми приїхав до м. Вільногірськ, де залишився проживати. Тут діти ходили у садочок, доки позивачка їх не забрала до м. Київ без його згоди. З квітня 2017 року дітей він не бачив, в грудні був у м.Києві, але в школі і садку йому не дали поспілкуватись з дітьми. Усно з дружиною домовились, що коли вона буде вихідна буде набирати його по телефону, щоб він мав змогу спілкуватися з дітьми, але цього мало. Вважає дуже важливо бачити, як ростуть діти. Батьки дружини люблять онуків, але не мають змоги приділяти їм достатню уваги, а він має усі умови для проживання дітей, працює і має можливість утримувати дітей матеріально, тому просить визначити місцем проживання дітей його місце проживання, у квартирі, де він мешкає на даний час один. Фізичне насильство до дружини він не застосував. Матеріальної допомоги для утримання дітей позивачці не надавав. Просить у задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити його зустрічний позов.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_5, суду пояснила, що у даному випадку, і мати, і батько дітей бажають про них піклуватися. У сторін немає власного житла. Квартира позивачки належить її матері, а квартира відповідача - його батькам. Батьки сторін не заперечують, щоб діти проживали у належному їм житлі. Обидва мають власний дохід та проживають в нормальних умовах, але між батьками дітей склалися неприязні стосунки, що негативно впливає на дітей. Виходячи з інтересів дітей, батькам перш за все необхідно знайти порозуміння між собою.

Вислухавши сторони, їх представників, представника органу опіки та піклування, думку дітей, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 слід відмовити, по наступним підставам.

Так, свідок, ОСОБА_8 суду показав, що знає подружжя ОСОБА_3 з початку заснування їх сім'ї, він є хрещеним батьком ОСОБА_6. У нього добрі стосунки з сторонами. Поки вони жили разом - все було гаразд, обстановка в сім'ї була доброзичлива, діти були доглянуті, батьки займалися їх вихованням, організацією дозвілля. Потім стосунки подружжя погіршилися, ОСОБА_1 поїхала до м. Київ, його дружина подруга позивачки, спілкувалася з нею, з її слів позивачка пояснила, що хоче себе реалізувати, тому і поїхала в м. Київ шукали кращого життя. Позивачки не було приблизно десь півроку, увесь цей час дітьми займався відповідач, доглядав за ними, водив до дитячого садка. Потім позивачка приїхала до м. Вільногірськ, взяла дітей начебто на ялинку в м.Київ і не повернулась, а коли ОСОБА_3 почав їй телефонувати, з'ясувалось, що діти вже влаштовані в дитячий садок. Відповідач поїхав в м.Київ, але батьки дружини стали створювати неможливі умови для проживання, він повернувся, потім, ще поїхав до дітей, але батьки дружини і дружина дозволили йому спілкуватись з дітьми 1 раз на тиждень. Дітьми нікому було займатися, відвести до садочка та забрати, це доводилось робити неповнолітньому племіннику, брату ОСОБА_1. Ніяких кружків, культурного дозвілля у дітей не було, бо усі члени сім'ї мати, дідусь і бабуся були зайняті на роботі. З ОСОБА_3 дітей до м.Вільногірська не пускали, але він їх сюди привіз, влаштував в садочок, відвів на кружки, але влітку відповідач повідомив, що позивачка без його дозволу забрала дітей з садочка і відвезла до м. Київ. Діти люблять обох батьків, у них немає особливих прихильностей до одного з них. Діти сумували, що нема родини, вони хотіли, щоб мама та батько були разом.

Свідок, ОСОБА_10, суду показав, що ОСОБА_3 знає з дитинства, ОСОБА_1 знає менше, познайомились, коли вони почали жити разом. Це була зразкова родина, вони любили один одного, дружили сім'ями, все було добре. ОСОБА_3 взірцевий батько, займався вихованням дітей, організацією їх дозвілля, влаштовував для дітей різні ігри, його дочці дуже подобалось залишатись в сім'ї ОСОБА_3. Що сталося між подружжям потім він не знає. Проживали вони в АДРЕСА_2. Це звичайна квартира, де були створені умови для проживання. Останній раз він бачив дітей весною 2017 року, вони жили там же з ОСОБА_3 без ОСОБА_1 Батько водив їх на танці, вчив з ними уроки. Зі слів його дружини, ОСОБА_1 розповідала, що з'явились проблеми в стосунках з чоловіком, але подробиць не розповідала і він не дуже цікавився.

Свідок, ОСОБА_11 суду показала, що вона працює вихователем в ДУ № 6, в її групу з 2011 р. відвідувала дочка сторін ОСОБА_6. До батьків дитина ставиться однаково, у вихованні дитини брали участь обоє батьків. Син сторін ОСОБА_7 ходив в іншу групу, за її спостереженнями, він також однаково ставиться до батьків. Останній раз ОСОБА_6 бачила в травні 2016 року на випускному, але в школу вона не пішла за віком, залишилися в садочку. Існує конфліктна ситуація між батьками, між батьками і дітьми конфлікту немає, батькам слід знайти спільну мову між собою, щоб не страждали діти. Були періоди, що батько відвідував садочок частіше, він приводив дітей і забирав, казали, що мама працює, перед випускним місяця чотири бачили тільки тата та бабусю з боку тата, мама в той час не приходила, випускний був в травні 2016 року. Діти були завжди спокійні, охайні, будь-яку тривогу у них вона не помічала, про негаразди в сім'ї вони не розповідали. ОСОБА_6 не виказувала будь-яким чином особистої прихильності до будь-кого з батьків, вона однаково ставиться і до мами і до тата. Дитина спокійна, лагідна, рівень її розвитку відповідає віку. Залишили в садку, бо дитина народилась у вересні і мала право залишитися в садку. Про те, що мама працює казали діти, ОСОБА_6 одного разу сказала, що мама поїхала в магазин працювати.

Свідок, ОСОБА_12, суду показав, що він є батьком позивачки, на даний час дочка разом з дітьми проживає з ним у м. Київ. Приїхала до нього з дітьми влітку 2016 р., сказала, що не хоче жити з чоловіком, бо він її ображає та залишилася жити з ними. Потім приїхав відповідач, деякий час жив з ними, а потім кудись відвів дочку та сказав, що поїде з дітьми в м. Вільногріськ. Проти цього не заперечував, бо він батько дітей. В м.Києві вони живуть у квартирі знайомих. Дочка працює, веде нормальний спосіб життя, онуки ходять в школу, в дитячий садок, почувають себе добре. Діти утримуються за рахунок коштів дочки і їхніх коштів, відповідач матеріальної допомоги не надає. Також мають квартиру у м.Вільногірську, де є опалення, бойлер, 2 кімнати, необхідні меблі, у цій квартирі більше року вже ніхто не проживає. У м. Вільногірську проживання дочки з дітьми можливе за умови, що відповідач не буде її ображати. Відповідач застосовував фізичне насильство як до нього, так і до дружини. Побив і його біля під'їзду, в зв'язку з чим він звертався до поліції.

Малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, суду пояснила, що хоче жити з мамою, з папою не хоче, чому пояснити не може, батько її не ображав.

Малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 суду пояснив, що хоче жити з мамою, з батьком не хоче, з яких причин пояснити не зміг, батько його не ображав.

Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 30.12.2011 року сторони уклали шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_1 (а.с. 10) сторонами визнано, що шлюб між ними розірвано 27.04.2017 року.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_3 (а.с. 8) та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про народження останнього серії НОМЕР_4 (а.с. 9). Діти на «Д» обліку не перебувають, у 2017 році за медичною допомогою не зверталися, хворіють не часто, щеплені, розвиваються за віком, що підтверджено інформацією про стан здоров'я дітей (а.с. 99)

Згідно довідки від 17.05.2017 року № 483, ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна у Вільногірському міському центрі зайнятості з 17.05.2018 року. (а.с. 16)

Згідно довідки від 09.11.2017 року ОСОБА_1 працює в ТОВ «РУШ» з 27.09.2017 року, займає посаду продавець непродовольчих товарів-касир дохід за період з 27.09.2017 року по 31.10.2017 року склав 3881.25 грн. (а.с. 147, 148)

Згідно характеристики від 15.12.2017 року виданої за місцем роботи ТОВ «РУШ» ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони (а.с. 146)

ОСОБА_1 на диспансерному обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, що підтверджується довідками від 06.07.2017 року, виданими КЗ «Вільногірська ЦМЛ» ДОР (а.с. 67)

Згідно акту від 15.05.2017 року № 739, складеного депутатом Вільногірської міської ради в присутності свідків, встановлено, що з червня 2016 року через постійне переслідування колишнього чоловіка ОСОБА_1 разом з дітьми вимушена переховуватись в квартирі батьків, за адресою: АДРЕСА_1. Сусіди неодноразово були вимушеними свідками постійних сварок, а іноді і бійок, діти проживають разом з матір'ю, в комфортному помешканні (а.с. 14, 92)

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов громадянки ОСОБА_1 від 17.05.2017 року, складеного працівниками служби у справах дітей УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради, обстежено житлово-побутові умови за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що квартира складається з двох кімнат, кухні, коридору, ванної, туалету, комірної. Енерго-газо-водопостачання централізоване, опалення індивідуальне. В наявності сучасні меблі та побутова техніка, санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний, для проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 створені належні умови. (а.с. 15, 100)

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов громадянки ОСОБА_1 від 09.06.2017 року, складеного головним спеціалістом ССД Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, обстежено житлово-побутові умови за адресою: АДРЕСА_8 та встановлено, що квартира складається з 3 кімнат. В квартирі створені добрі умови для проживання сім'ї. (а.с. 93)

Згідно рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 14.06.2017 року № 189/0/7-17 вирішено вважати можливим проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матір'ю гр. ОСОБА_1 та з батьком ОСОБА_13, зобов'язано батьків не використовувати інтереси дітей для з'ясування своїх міжособистісних стосунків, яке може мати наслідком негативні зміни у ставленні дітей до батька та матері (а.с. 75,95)

Згідно копії спадкового договору від 06.02.2009 року укладеного між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 остання взяла на себе зобов'язання по догляду та забезпеченню ОСОБА_14, і в разі смерті останнього вона набуває право власності на належне йому майно: житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_3 та земельну ділянку за цією ж адресою. (а.с.12) Цей договір зареєстровано в Спадковому реєстрі, що підтверджено витягом від 06.02.2009 року (а.с. 13)

Батько дітей - ОСОБА_3, згідно характеристик з ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» (а.с. 76) та громадської організації «Енергодарська федерація хортингу» (а.с. 77) характеризується з позитивної сторони, добросовісний, працелюбний, чесний, урівноважений та відповідальний працівник

Згідно побутової характеристики від 05.09.2017 року, наданої КП «Жилсервіс», за адресою АДРЕСА_2, ОСОБА_3 проживає з 26.03.1996 року, за час проживання порушень паспортного режиму і Правил користування приміщенням жилих будинків не мав. Скарг зі сторони сусідів про порушення громадського порядку за місцем приживання в КП «Жилсервіс» не надходило. (а.с. 78).

ОСОБА_3 працює на посаді майстра в ТОВ «Мотронівський ГЗК» з 01.05.2016 року, середня щомісячна заробітна плата за період з 01.03.2017 по 31.08.2017 року становить 6116,51 грн., що підтверджено довідкою про доходи № 332 (а.с. 79).

Згідно довідки № 9833, що видана відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, за адресою АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_3, його мати - ОСОБА_15, його батько - ОСОБА_16, колишня дружина - ОСОБА_1, донька - ОСОБА_6, та син - ОСОБА_7 (а.с. 80). Вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які є батьками ОСОБА_3 (а.с. 129)

Згідно копії акту від 15.10.2016 року № 374, складеного депутатом Вільногірської міської ради в присутності свідків, встановлено, що з липня 2016 року, за адресою: АДРЕСА_2, мешкає ОСОБА_3 разом з своїми дітьми, яких повністю опікує та забезпечує, з липня 2016 року мати ОСОБА_1 за даною адресою не з'являється з дітьми не бачилась та матеріальної допомоги не надавала, у дітей є всі умови для проживання (а.с. 122)

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов гр. ОСОБА_3 від 30.03.2017 року, складеного працівниками служби у справах дітей УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради, обстежено житлово-побутові умови за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що квартира складається з 3 кімнат, кухні, коридору,балкону, ванної кімнати, санвузлу, комори. Енерго-газо-водопостачання централізоване, опалення індивідуальне - газове. Діти мають власну дитячу кімнату, меблі, одяг та взуття відповідно до сезону, іграшки та книжки. (а.с. 102)

Факт звернення позивачки ОСОБА_1 та її батьків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до правоохоронних органів за фактами застосування відповідачем ОСОБА_3 фізичного насильства підтверджується матеріалами ЖЄО № 1115 від 27.04.2017 року, № 2334, 2335, 2336, 2337 від 28.08.2017 року за заявами ОСОБА_1 та матеріалами ЖЕО № 2303, 2306 від 24.08.2017, які надані Вільногірським ВП ЖвВП ГУНП в Дніпропетровській області та оглянуті в судовому засіданні.

Згідно з інформацією про психологічний стан неповнолітніх на момент обстеження № 16/156 від 30.06.2017 р., складеного психологом Дніпровського районного в місті Києві Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молодів ОСОБА_19, рівень розвитку пізнавальної сфери дитини на середньому рівні, концентрація, стійкість уваги, мислительні процеси - на високому рівні, творчий потенціал - в нормі, але пригнічений тривожним станом дівчинки. Психічні процеси на високому рівні, орієнтаційно-дослідницький імпульс присутній згідно вікових норм, але розвинений слабо через підвищену тривожність дитини. Постійно фонова тривожність в дитини могла виникнути внаслідок ситуації конфлікту між батьками, під час спілкування дитина розповідала, що батько маму ображав. Дитина при спогаді про батька закривається й перестає розмовляти. Для дитини важлива підтримка з боку близьких їй дорослих й постійне спілкування з поясненням ситуації в родині. Наразі немає особливих підстав змінювати стиль і спосіб життя дитини, а саме - проживання дівчинки в сім'ї разом з матір'ю та молодшим братом. (а.с. 71-73)

Рівень розвитку пізнавальної сфери ОСОБА_7 середній, концентрація та стійкість уваги - на середньому рівні, творчий потенціал - високий, психічні процеси розвинені згідно вікових норм. На момент обстеження емоційної сфери хлопчика проявляв тривогу. Під час роботи з проективними методиками (малюнки), зміст малюнків вказує, що дитина таким чином проектує свою тривогу, під час розмови розказував, що він бачив «як тато б'є і ображає маму». Даний феномен відображав у іграх, тобто програвав насилля з допомогою ляльок. При контакті з дитиною важливо будувати безпечні стосунки. Для дитини важлива підтримка з боку близьких йому дорослих й постійне спілкування з поясненням ситуації в родині. Наразі немає особливих підстав змінювати спосіб і стиль життя дитини, а саме проживання хлопчика з сестрою і мамою. Також, обом батькам , в разі продовження конфліктної ситуації між ними, рекомендовано пройти курс роботи с психологами, психотерапевтом або відвідати медіації. (а.с. 71-73).

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Таким чином, судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 30.12.2011 року перебували у шлюбі, який розірвано 27.04.2017 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати та батько малолітніх дітей проживають окремо, перебувають в конфліктних стосунках між собою та не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, сторони власного житла не мають, після припинення шлюбно-сімейних стосунків, позивачка разом з дітьми та її батьками проживала в АДРЕСА_1, в послідуючому внаслідок вказаних обставин, змінила місце проживання та виїхала до м.Київ де і проживає на час розгляду справи судом.

Будь-яких сумнівів в тому, що позивачка зможе належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, забезпечувати догляд дітей та їх лікування, створити належні побутові умови та умови для здобуття дітьми освіти, у суду не виникає, оскільки за час проживання дітей з позивачкою окремо від відповідача, навіть за умови зміни місця проживання, вона у повній мірі виконувала вказані обов'язки, працевлаштувалася і має самостійний дохід, веде нормальний спосіб життя, за місцем роботи характеризується позитивно, діти відвідують шкільний та дошкільний заклади (а.с. 68,69), де також характеризуються позитивно (а.с. 19,20,64,65,66), для них створені належні побутові умови (а.с. 93).

Позивачка просить визначити місцем проживання по АДРЕСА_1, в квартирі, належній її батькам, вказане житло відповідає встановленим санітарним нормам, маються умови для виховання та проживання дітей, що підтверджується актами обстеження, складеними працівниками служби у справах дітей УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради, і батьки позивачки не заперечують проти цього (а.с. 15, 100).

Покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 щодо аморального способу життя позивачки (надання сексуальних послуг, подружньої зради) суд оцінює критично, оскільки позивачка вказані факти заперечує, а будь-яких об'єктивних доказів на підтвердження цих фактів, стороною відповідача ОСОБА_3 не надано.

Сумнівів у тому, що відповідач ОСОБА_3 також може належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, забезпечувати догляд дітей та їх лікування, створити належні побутові умови та умови для здобуття дітьми освіти, у суду також не виникає, оскільки він має постійне місце роботи та сталий дохід, проживає в квартирі, належній його батькам, які не заперечують проти проживання дітей подружжя у вказаному житлі, за час проживання дітей з ним піклувався про них, діти відвідували дитячі заклади, були охайні та доглянуті, він організовував їх дозвілля, забезпечував всім необхідним для повного і гармонійного розвитку.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами на протязі тривалого часу існує конфліктна ситуація, батьки дітей перебувають у конкурентних стосунках між собою, відповідач застосовував до позивачки та її батьків психологічне та фізичне насильство, зокрема і в присутності дітей, що було підставою для звернення позивачки до правоохоронних органів, а також негативно позначалося на емоційному стані дітей, що підтверджується обстеженням психологічного стану дітей, проведеного психологом Дніпровського районного в місті Києві Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_19 та наведеним вище, який суд приймає у якості належного та допустимого доказу по справі.

З врахуванням вищевикладеного, суд не вбачає виняткових обставин, передбачених ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, по яким малолітні діти сторін можуть бути розлучені із своєю матір'ю, і вважає, що проживання дітей з матір'ю в м. Вільногірськ за зазначеною нею адресою, буде найкраще відповідати інтересам дітей, оскільки забезпечить проживання дітей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, а також буде сприяти збереженню їх зв'язків з батьком, який також постійно проживає у м. Вільногірськ, тому зможе мати можливість безпосередньо спілкуватися з дітьми та приймати участі у їх вихованні, що з врахуванням прихильності дітей до обох батьків, також буде відповідати найкращим інтересам останніх.

При таких обставинах, первісний позов ОСОБА_1, в частині визначення місця проживання дітей, підлягає задоволенню, місце проживання дітей слід визначити разом з матір'ю за зазначеною нею адресою, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 слід відмовити.

До того ж, суд звертає увагу, що прохальна частина зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 не містить вимог щодо визначення місця проживання дітей разом з ним, позивач лише просить визначити місце проживання дітей за зазначеною ним адресою, але з врахуванням малолітнього віку дітей, їх проживання без будь-кого з батьків є неможливим.

Крім того, згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ст. 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з матір'ю, знаходяться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком обов'язку утримувати дітей між сторонами не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку по утриманню малолітніх дітей відсутні, відповідач ОСОБА_7 працює, має регулярний дохід, задовільний стан здоров'я, на утриманні інших осіб не має, тому вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову судовий збір (а.с.1) за вимогу немайнового характеру в розмірі 640 грн. 00 коп. та стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. за майнову вимогу про стягнення аліментів.

Понесені відповідачем ОСОБА_3 в розмірі 640,00 грн. (а.с. 57) відшкодуванню не підлягають в зв'язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову.

На підставі ст. ст. 160, 161, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., Декларації прав дитини, і керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 223, 247, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання, третя особа - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити.

Визначити місцем проживання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_8, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, і/к НОМЕР_1, працює в ТОВ «Мотронівський ГЗК») аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, на користь матері - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_10, яка народилася в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, і/к НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, працює в ТОВ «Руш», продавець) на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 30 травня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів, допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, третя особа - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області - відмовити .

Понесені ОСОБА_3 судові витрати - віднести на його рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 березня 2018 р.

Головуючий - суддя : підпис А.А.Борцова