Єдиний унікальний номер 219/1861/17 Номер провадження 22-ц/775/400/2018
Головуючий в 1 інстанції: Фролова Н.М.
Суддя доповідач Тимченко О.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Тимченко О.О.,

суддів: Дундар О.І., Корчистої О.І.

за участю секретаря судового засідання : Ситник Д.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу № 219/1861/17 за позовом ОСОБА_1 до 8 Державного пожежного-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньої транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою 8 Державного пожежного-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області,

на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2017 року (суддя Фролова Н.М.), ухваленого в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 25 січня 2017 року постановою Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Адміністративним правопорушенням, яке скоїв ОСОБА_2 позивачу заподіяна майнова шкода. В наслідок дорожньої транспортної пригоди його автомобілю було завдано матеріальну шкоду. Згідно висновку експертно-авто-товарознавчого дослідження №01-01-17 про оцінку майна, йому вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 67 687,31 грн. Одночасно до суми відшкодування також були витрати на експертні послуги, які склали 780,00 грн. Власником джерела підвищеної небезпеки є 8 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області. Проси суд стягнути з 8 Державного пожежно-рятувальний загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на його користь матеріальну шкоду в розмірі 67 687,31 грн. та вартість проведених експертних робіт 780,00 грн., загалом 68 467,31 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 55480, 25 грн., а також суму моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. та судовий збір у розмірі 618,80 грн., та витрати повязані з розглядом справи в розмірі 780,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу в які ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не зясовано чи є особа ОСОБА_2 працівником відповідача, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження цієї обставини. Також судом не зясовано, чи належав автомобіль ЗИЛ 432921 саме відповідачу, оскільки згідно технічного талону ТРС № 002377 від 08.08.2013 року зазначений автомобіль належав 23 державному пожежно-рятувальному загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно із ст. 274 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових правовідносин.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте у повній мірі зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом, а також те, що на підставі зібраних по справі доказів встановлено, що автомобіль, який на час ДТП належав позивачу на праві власності було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_2, який працює водієм у 8 Державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, тому наявні підстави для часткового задоволенню позову про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 55480,25 грн. та моральної шкоди у розмірі 1000 гривен.

Проте погодитись з таким висновком суду не можливо з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2016 року, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 було закрито (а.с.10). Постановою Апеляційного суду Донецької області від 25 січня 2017 року, було задоволено апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2016 року, якою справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності скасовано. Постановою встановлено, що ОСОБА_2, який 20.08.2016 р. о 15-30 годині в м. Бахмут на регульованому перехресті вулиць Садова та Горбатова, керуючи автомобілем марки ЗИЛ 432921, номерний знак 4866 Ч1, з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, виконуючи невідкладне службове завдання, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП (а.с.11).

Згідно листа територіального сервісного центру №1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області №31/5-1441-11025 від 15.09.2017 року, відповідно до інформації бази даних РІІС «Автомобіль» та НАФС ЄДР МВС, станом на 12.09.2017 року номерні знаки АН4040СО не закріплені за транспортним засобом, але у період з 09.03.2016 року по 05.07.2017 року за легковим автомобілем ВАЗ 217030, 2011 р/в, номер кузова ХТА217030В0302379, який був зареєстрований за громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: м. Бахмут, вул. Чайковського, 12-27 (а.с.164).

Згідно зі ст. 4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вимогами ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувшись до суду з вимогами до 8 Державного пожежного-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовував свої вимоги тим, що третя особа ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем, який є власником джерела підвищеної небезпеки, а саме автомобіля ЗИЛ 432921, реєстраційний номер 486641. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 20.08.2016 року, його автомобілю завдано матеріальну шкоду.

Проте як вбачається із матеріалів справи, згідно технічних талонів на транспортний засіб оперативно-рятувальної служби цивільного захисту реєстраційний номер 4866Ч1 , марки ЗИЛ 432921, 2009 року випуску належав 23 державному пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС у Донецькій області з 08 серпня 2013 року, а 8 державному пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС у Донецькій області став власником лише 20 травня 2017 року, тобто на момент дорожньо-транспортної пригоди , відповідач не був власником зазначеного автомобіля, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи, що предмет заявлених позовних вимог переважним чином стосується прав та обовязків 23 державного пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС у Донецькій області , яке участь у розгляді справи в якості відповідача не приймав, апеляційний суд позбавлений можливості у повній мірі зясувати всі обставини справи.

Відповідно до ч. п.3,4 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд , зберігає обєктивність і неупередженість: розяснює у випадку необхідності учасника судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасника судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ч.6 ст.130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Розглядаючи справу суд першої інстанції в порушення ст. 51 ЦПК України не обговорив питання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача 23 державну пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС у Донецькій області і цими діями обмежив їх у правах, встановлених ст. 43 ЦПК України, порушивши принцип здійснення судочинства на засадах змагальності сторін.

Суд першої інстанції, не роз'яснив позивачу право звернутись до суду з клопотанням у порядку ст. 43 ЦПК України, та не залучив до участі у справі в якості співвідповідача 23 державну пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС у Донецькій області, а суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень, не має права залучити цю особу до участі у справі на стадії апеляційного провадження, навіть зі згоди осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки правові підстави для задоволення позову відсутні, то і відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Керуючись статтями 376, 382, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 8 Державного пожежного-рятувального загону Головного управління Державної служби України задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2017 року скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до 8 Державного пожежного-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньої транспортної пригоди, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення копії постанови.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: І.О.Дундар

ОСОБА_3