У Х В А Л А

14.03.2018 Справа №607/3516/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , -

встановив :

На адресу Тернопільського міськрайонного суду надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2 та поділ спільного майна у справі №607/3516/18.

Позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладання арешту на квартиру в м.Тернополі по вул.У.Самчука бічнаАДРЕСА_1, власником котрої відповідно змісту свідоцтва про право власності від 14.08.2014 року є відповідачка, крім того до набрання чинності рішення у справі просить заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири за адресою АДРЕСА_2. Пропонує застосувати судом зустрічне забезпечення шляхом заборони відчуження автомобіля Mersedes-benz модель Sprinter 313, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, до вирішення справи по суті.

Необхідність забезпечення позову мотивує тією обставиною, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, адже відповідач має намір та здійснює дії щодо продажу вище зазначеної квартири, про що свідчить оголошення опубліковане на сайті https://dom.ria.com.

Згідно ч.1 та 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Оскільки провадження у справі, станом на дату постановлення ухвали не відкрите, у звязку з відсутністю відомостей з АДБ ДМСУ в Тернопільській області, на запит суду щодо місця реєстрації проживання відповідача, заява про забезпечення позову розглядається без виклику сторін головуючим суддею.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

П. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов'язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч.3 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі є визнання обєктом спільної власності вище зазначеної квартири та поділ обєкта спільної сумісної власності та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно, є взаємопов'язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що відповідач зможе здійснити відчуження спірного майна, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв'язку між заходом забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) та предметом позовних вимог про визнання обєктом спільної власності вище зазначеної квартири та поділ обєкта спільної сумісної власності, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе накласти арешт на: об'єкт нерухомого майна квартиру в м.Тернополі по вул.У.Самчука бічнаАДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код НОМЕР_2) згідно свідоцтва про право власності Серія САК №624536 від 14.08.2014року.

При вирішенні питання про застосування заходу забезпечення позову судом враховано, положення п.1 ч.3 ст.154 ЦПК України, а саме, що позивач не має зареєстрованого в установленому порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а тому з метою забезпечення збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, необхідним є застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

При вирішенні питання розміру зустрічного забезпечення судом враховано заявлене клопотання позивача стосовно застосування судом зустрічного забезпечення шляхом заборони відчуження автомобіля Mersedes-benz модель Sprinter 313, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, проте враховуючи обставини справи, зокрема те, що ціна квартири, яку позивач просить поділити як обєкт спільної власності, визнавши на ним право власності на 1/2 частку квартири в м.Тернополі по вул.У.Самчука бічнаАДРЕСА_1, складає 1524064грн.(саме така сума виставлена відповідачем для продажу квартири), суд вважає що захід зустрічного забезпечення, який визначено заявником, є неспівмірним із таким заходом забезпечення позову як накладення арешту на майно у межах цієї цивільної справи, оскільки наявність обмеження на неможливість відчуження позивачем транспортного засобу жодним чином не зможе компенсувати відповідачі потенційно можливі збитки, завдані забезпеченням позову.

З огляду на те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову суттєво обмежує правомочність власника щодо розпоряджання своїм майном на власний розсуд та ураховуючи конкретні обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, підстави і предмет позову та дані про майновий стан позивача, який не надав доказів наявності майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові, суд вбачає підстави для застосування зустрічного забезпечення в розмірі, що становить наближено до 10 % від 1/2 вартості спірного нерухомого майна - квартири в м.Тернополі по вул.У.Самчука бічнаАДРЕСА_1 (тобто наближено до 10% з половини суми 1524064грн. - суми виставленої відповідачем і яку вона очікує отримати за продаж квартири), тому ОСОБА_1 повинен внести на депозитний рахунок суду 70000 грн.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири за адресою АДРЕСА_2, то суд не вважає доведеним зі сторони позивача, описаного в заяві про забезпечення позову, наміру буд якої особи у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири за адресою АДРЕСА_2, тому заява в цій частині до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не вказано жодних обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову у визначений ним спосіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-154, 259, 260, 353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на: об'єкт нерухомого майна квартиру в м.Тернополі по вул.У.Самчука бічнаАДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, жителька м.Тернополя вул.У.Самчука бічнаАДРЕСА_1) згідно свідоцтва про право власності Серія САК №624536 від 14.08.2014року.

Застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов'язання ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_1 бічнаАДРЕСА_3) внести на депозитний рахунок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області грошові кошти в сумі 70 000грн. у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Роз'яснити, що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяОСОБА_3