РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23.03.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 13 лютого 1993 року між сторонами був зареєстрований шлюб Франківським районним у місті Львові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №75. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільного майна, яке може підлягати поділу немає. Сторони не спілкуються та не підтримують жодних стосунків і шлюб існує суто формально, тому ні про яке його збереження не йдеться, а сам факт існування юридичного шлюбу порушує права позивача на особисте життя, оскільки вже кілька років позивач має фактичні сімейні стосунки з іншим чоловіком, з яким в подальшому вона бажає зареєструвати шлюб.

В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, між тим подав заяву про здійснення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просить не надавати, підтримує заочне вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення як позивача так і відповідача про час та місце розгляду справи, забезпечивши сторонам можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства та принцип правової визначеності, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснюється.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстровано 13 лютого 1993 року Франківським районним у місті Львові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №75, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ №301096 (а.с.4).

Як вбачається з наявних матеріалів позивач не підтримує з відповідачем подружні відносини, проживає окремо, спільного господарства не веде, отож перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача. немає. Спільних неповнолітніх дітей, спору про поділ майна немає.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхніх дітей.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.104-105, 112, 115 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, вказане місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), який зареєстрований 13 лютого 1993 року Франківським районним у місті Львові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №75.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище «Черкас».

Стягнути з відповідача на користь позивача 604,00 грн. документально підтверджених судових витрат та 36,00 грн. судових витрат на користь держави.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати у Франківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Розяснити сторонам, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляц ійна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.С. Козюренко