Справа № 215/585/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Коноваленка М.І.

за участю: секретаря - Махоні Н.Ю.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання права власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що вона згідно договору купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою від 02.07.1998, є власником домоволодіння №13 по вул. Паустовського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Дане домоволодіння розташовано на належній позивачу земельній ділянці. З метою поліпшення житлових умов, позивачем було самочинно збудовано житловий будинок «Е-1» (реконструйований з літньої кухні та сараїв), гараж «Д», літню кухню-баню «Л», сарай «М», вбиральню-літній душ «Н». Згідно технічного висновку Приватного підприємства «АРХ-ІОН» 020/17-ТВ, спеціалісти якого мають відповідне свідоцтво на право проведення будівельно-технічних експертиз, самочинно реконструйований житловий будинок та господарські споруди мають задовільний стан, відповідають технічним нормам для даного типу будівлі, придатні для експлуатації та не порушують прав інших осіб.

Звернувшись до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради з питанням узаконення самочинного будівництва, позивачу в усній формі було відмовлено та вказано на необхідність вирішення справи в судовому порядку.

У звязку з викладеним, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на домоволодіння №13 по вул. Паустовського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, до складу якого входить: житловий будинок «А-1», житловий будинок «Е-1» гараж «Д», погріб «И», літня кухня-баня «Л», сарай «М», вбиральня-літній душ «Н», вольєр (тимчасовий) «П», огорожа №1-4, водоколонка «І», замощення «ІІ».

Позивач ОСОБА_1 надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Оскільки представник відповідача позов визнав, відповідно до ст.ст. 206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави.

Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до п.8 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, право на будівництво нерухомого майна (забудову) або реконструкцію зі зміною площі мають землекористувачі (стаття 95 ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26-32 Закону № 3038-VI.

Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, оскільки реконструйований житловий будинок та зведені господарські споруди, розташовані на земельній ділянці, що була відведена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, відповідають всім встановленим нормам та правилам, не порушують прав інших осіб (а.с.15-27), тому суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №13 по вул. Паустовського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, до складу якого входить: житловий будинок «А-1», житловий будинок «Е-1» гараж «Д», погріб «И», літня кухня-баня «Л», сарай «М», вбиральня-літній душ «Н», вольєр (тимчасовий) «П», огорожа №1-4, водоколонка «І», замощення «ІІ».

Крім того, у звязку з визнанням представником відповідача позову, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу ОСОБА_1 слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в загальній сумі 704,80, що становить 352,40 грн.

На підставі ч.2 ст.331, ч.ч.1, 5 ст.376 ЦК України, п.8 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, керуючись ст.ст.12, 13, 142 ч.1, 206 ч.4, 247 ч.2, 263-267, 273, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №13 по вул. Паустовського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, до складу якого входить: житловий будинок «А-1», загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м.; житловий будинок «Е-1», загальною площею 97,7 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м.; гараж «Д», площею 34 кв.м.; погріб «И», площею 26,4 кв.м.; літня кухня-баня «Л», площею 30,7 кв.м.; сарай «М», площею 6,5 кв.м.; вбиральня-літній душ «Н», площею 3,4 кв.м.; вольєр (тимчасовий) «П», площею 7,1 кв.м.; огорожа №1-4, водоколонка «І», замощення «ІІ».

Повернути ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову за квитанцією №0.0.979079649.1 від 05.03.2018 в сумі 650,32 грн. та за квитанцією №0.0.991260561.1 від 19.03.2018 в сумі 54,48 грн., на загальну суму 704,80 грн., що становить 352,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: