Справа № 636 / 4318 / 17
№ 2 / 636 / 373 / 2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області в складі :
головуючого- судді Ковригіна О.С.
при секретарі Фатєєвої С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку набувальної давності,
При обґрунтуванні своїх вимог пояснила, що матері Позивача ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 належить вказана земельна ділянка. Починаючи з жовтня 2006 року Позивач користувалася вищевказаною земельною ділянкою, протягом всього часу володіє земельною ділянкою та державним актом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб. Земельна ділянка використовувались позивачем за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. З моменту фактичного володіння земельною ділянкою і по теперішній час до Позивача не пред'являвся правомочною особою позов про повернення земельної ділянки.
Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 18).
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 23), про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі та заперечень проти позову суду не надала.
Суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи.
За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матері Позивача ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого 23.06.2003 року на підставі розпорядження голови Чугуївської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 26.03.2003 №129, належить земельна ділянка, площею 5,2459 гектарів у межах згідно з планом, яка складається з земельної ділянки площею 4,8611 га із кадастровим номером НОМЕР_2, та земельної ділянки площею 0,3848 га із кадастровим номером НОМЕР_3, що розташована на території Старогнилицької сільської ради, КСП «40 років Жовтня» призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9).
Починаючи з жовтня 2006 року Позивач користувалася вищевказаною земельною ділянкою. ОСОБА_2 повідомляла, що не буде користуватися земельною ділянкою через небажання та залишила Позивачу державний акт на земельну ділянку.
Той факт, що ОСОБА_2 є рідною матір'ю ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с. 7) та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 (а.с. 8).
Позивач протягом всього часу володіє земельною ділянкою та державним актом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб.
Земельна ділянка використовувались позивачем за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. Право позивача на земельну ділянку не заперечувалось, не оспорювалось.
З моменту фактичного володіння земельною ділянкою і по теперішній час до Позивача не пред'являвся правомочною особою позов про повернення земельної ділянки.
Таким чином, Позивач з жовтня 2006 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 та безпосередньо земельною ділянкою, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб.
Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.
Згідно зі ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
Жодна особа не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Отже, враховуючи те, що Позивач, ОСОБА_1, добросовісно, відкрито, безперервно володіє Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2, з жовтня 2006 року, та самою земельною ділянкою, суд вважаю за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за Позивачем право власності на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2, в порядку набувальної давності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 128, 223, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку набувальної давності - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя -