Справа № 361/225/17
Провадження № 2/361/165/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

19 березня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Селезньової Т.В.,

при секретарі - Чуксіну В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

Позивач просив суд в рахунок стягнення заборгованості у розмірі 151368,00 доларів США, що еквівалентно 3901130,27 грн., в тому числі за тілом кредиту, за відсотками за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 р. звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом припинення права власності ОСОБА_1 та визнання за ТОВ «Кей - Колект» права власності на вказану земельну ділянку, мотивуючи тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитним договір, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній сумі. Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, як новий кредитор у зобов'язанні на підставі договору факторингу № 1 та договору про відступлення прав за іпотечним договорами від 12.12.2011 р., укладених з ПАТ «УкрСиббанк».

Заявою від 24.05.2017 р. позивач змінив позовні вимоги, просив суд в рахунок стягнення заборгованості у розмірі 151368,00 доларів США, що еквівалентно 3901130,27 грн., в тому числі за тілом кредиту, за відсотками за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 р. звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом застосування процедури продажу вказаної земельної ділянки третім особам за ціною 268380,00 грн., визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки.

Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Позов, з урахуванням змінених позовних вимог, підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що 24.12.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу - позичальнику - кредит у іноземній валюті 114000 доларів США, що еквівалентно 575700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,4 % річних строком до 25.12.2028 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплачувати проценти за його користуванням шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку та на умовах визначених договором.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 114000,00 доларів США (еквівалент у гривні 575700,00 грн.) та сплатити за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 25.12.2028 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 договору. Позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 1195 доларів США, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, штрафи та інші платежі згідно умов договору на рахунок № НОМЕР_3, відкритий у банку.

Згідно із п.1.2.3 кредитного договору кредит вважається повернутим в разі зарахування грошових коштів спрямованих на погашення кредиту, нарахованих за користування кредитом процентів, можливих штрафних санкцій, що визначені цим договором, в повному обсязі на рахунок банку, зазначений у п.1.2.2 цього договору.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 11,4 % річних. По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2 договору. Сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки.

Згідно із п.1.4 кредитного договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника), а саме: на іпотечний кредит.

Відповідно до п.п. 1) п.2.1 кредитного договору у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором банком приймається застава нерухомості - земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_1, код за ДРФО НОМЕР_1, а також порука ОСОБА_2.

Згідно із п.2.2 кредитного договору кредит, наданий банком, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, установленому законодавством України.

Відповідно до п.2.3 кредитного договору у випадку невиконання позичальником умов цього договору про надання забезпечення за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язань за цим договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, у порядку встановленому Розділом 12 цього договору.

Відповідно до п.4.2 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануїтетних платежів, розмір яких встановлений згідно із п.1.2.2 на рахунок, вказаний в пункті 1.2.2 цього договору.

Згідно із п.4.11 кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати інші свої зобов'язання за договором.

Відповідно до п.5.7 кредитного договору у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати ануїтетного платежу, банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п.2.1 договору та інше майно позичальника.

24 грудня 2007 р. між банком і відповідачем - позичальником була укладена додаткова угода № до кредитного договору № 0, у якій сторони погодили, що додатком № 1 до кредитного договору є графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, додатком № є- тарифи банку, розділ 4 кредитного договору доповнено п. 4.12 за яким на позичальника покладаються обов'язки щодо сплати платежів на користь третіх осіб, зокрема в частині оплати нотаріальних дій, страхових платежів, оплати послуг суб'єктів оціночної діяльності, сплати державного мита; також п.10.2 доповнено новим абзацом, яким визначення випадки зміни процентної ставки; також кредитний договір доповнено п.10.3 такого змісту: «на дату укладення договору позичальник є клієнтом банку і ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково - касовому обслуговуванню». Інші умови договору залишені без змін.

На забезпечення належного виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 р., між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 54558 від 24.12.2007 р., відповідно умов укладеного договору ОСОБА_1 передала в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно - земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2007 р., зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за номером 2598066 (п.1.1 договору іпотеки), цільове призначення земельної ділянки - будівництво і обслуговування жилого будинку та господарських будівель (п.1.1.1 договору іпотеки).

Відповідно до п.1.2 договору іпотеки ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності становить 771994,00грн.

Згідно із п.1.5 договору іпотеки, іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід'ємні від нього поліпшення, складові частини, внутрішні системи, що існують на момент укладання договору та виникнуть у майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом договору - предметом іпотеки, - і не потребують внесення змін до договору.

Відповідно до п.п. 4.1.1, 4.2.1 п.4.1 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь -якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, зокрема звернення стягнення може здійснюватися на підставі рішення суду.

Згідно п. 4.3 договору іпотеки право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю.

Відповідно до п. 6.8 договору іпотеки, ця іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення іпотекодавцем боргу за договором, що обумовлюють основне зобов'язання на іншу особу або змінюється власник предмету іпотеки з інших підстав.

З договору факторингу № 1 від 12.12.2011 р., договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 20.12.2011 р., витягу з додатку № до Договору факторингу № 1 від 12.12.2011 р. (приймання - передачі прав вимоги) вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей - Колект» право грошової вимоги, в тому числі до ОСОБА_1

Відповідно др. п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ТОВ «Кей - Колект», за переуступкою права вимоги як новий кредитор за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 р. і договором іпотеки № 5458 від 24.12.2007 р. набув право вимоги до ОСОБА_1 Відповідач, як позичальник за даним кредитним договором не надав доказів оскарження або визнання недійсними договорів відступлення прав вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей - Колект», тому суд виходить із того, що дані договори є чинними, а ТОВ «Кей - Колект» є належним позивачем у справі і має право вимоги до боржника за вказаним кредитним договором.

У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом 09.12.2016 р. за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 р. у розмірі 151368,00 доларів США, що еквівалентно 3901130,27 грн. (за офіційним курсом НБУ на дату складення розрахунку 09.12.2016 р.), з якої : 111530,38 доларів США, що еквівалентно 2874415,60 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 39837,62 доларів США, що еквівалентно 1026714,66 грн. - заборгованість за процентами.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав позивачу кредит. Відповідач не подав заперечень проти цього і не оспорив договір або отримання суми кредиту на вказаних умовах і в указаному розмірі.

Відповідач (позичальник) свої зобов'язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній в розрахунку сумі - в тому числі заборгованість за кредитом, за відсотками. Відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх спростування повне або часткове. Дані розрахунки виконані у відповідності до умов договору, і оскільки вони не оспорюються відповідачем, то вони судом приймаються як достовірні.

З матеріалів справи вбачається, що позов з вимогою про погашення заборгованості та звернення стягнення на іпотечне майно до суду позивачем подано 10.01.2017р., проте до теперішнього часу вимоги позивача не задоволені, борг не погашено, доказів на спростування даних обставин або заперечень проти цього, відповідачем суду не надано.

За змістом ч.1 ст.590 ЦК України та ст.39 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Згідно з ч.5 ст.38 цього ж Закону дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

За правилами ст.39 Закону України «Про іпотеку » у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст.38,39 Закону України «Про іпотеку», у розумінні норми ст.39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 цього Закону.

Згідно з ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Як видно із звіту про експертно - грошову оцінку земельної ділянки ФДМУ 1526953_21122016_АР02-161221-020 від 21.12.2016 р., загальною площею 0,1000 га, кадастровий НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виконаної ФОП ОСОБА_3, ринкова вартість земельної ділянки станом на 21.12.2016 р. складає 268380,00 грн, що еквівалентно 10139 доларів США.

За таких обставин відповідно до положень закону та умов укладених між сторонами кредитного і іпотечного договорів, вимоги кредитора про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Позивач за умовами договору і з підстав, передбачених ст. 38 Закону України «Про іпотеку», набув право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки із застосуванням процедури його продажу будь-якій особі покупцеві за ціною 268380,00 грн., визначеною на підставі оцінки предмету іпотеки.

Також стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору, відповідно до вимог ст..88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16,512, 514, 590, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 33, 38, 39, 43 ЗУ «Про іпотеку», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей -Колект» (місцезнаходження м. Київ, вул. Межигірська, 22, ) за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 р. станом на 09.12.2016 р. у загальному розмірі 151368,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09.12.2016 р. еквівалентно 3901130,27 грн., з якої: 111530,38 доларів США, що еквівалентно 2874415,60 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 39837,62 доларів США, що еквівалентно 1026714,66 грн. - заборгованість за процентами, звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення - будівництво і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, кадастровий номер - НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2007 р., зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за номером 2598066 шляхом застосування процедури продажу третій особі за ціною 268380,00 грн., визначеною на підставі звіту про оцінку предмету іпотеки ФДМУ 1526953_21122016_АР02-161221-020 від 21.12.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей -Колект» судовий збір 4025,70 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.В. Селезньова