Справа № 463/4734/17
Провадження № 2-о/463/18/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Лакомської Ж. І.

з участю секретаря Скочко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Миклашівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою, просить ухвалити рішення, яким встановити факт того, що заповіт, складений ОСОБА_2, яка померла 27.06.1997, на ім'я ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконкому Миклашівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 30.07.1988, зареєстрований в реєстрі за №12, належить заявнику.

Заяву мотивує тим, що 27.06.1997 померла бабця заявника ОСОБА_2, яка 30.07.1988 склала заповіт на користь заявника. Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконкому Миклашівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 30.07.1988, зареєстрований в реєстрі за №12.

Однак, у вказаному заповіті зазначено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла житловий будинок із всіма господарськими будівлями своїй внучці ОСОБА_3, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 а кв.69, в той час як її ім»я «Леся», а не «Олександра». Вважає, що така невідповідність імені заявника у документах, що посвідчують її особу та складеному її бабцею заповіті зумовлено тим, що уповноважена особа, яка складала текст заповіту від імені ОСОБА_2, через свою недосвідченість допустила перекручення імені заявника та зазначила іі ім»я «Олександра» замість правильно «Леся». В той же час словник власних імен людей, що надрукований за постановою Редакційно-видавничої ради академії наук УРСР, 1967 рік, містить таке власне ім'я як ОСОБА_1 та таке міститься з посиланням на ОСОБА_3, а останнє вказано з посиланням на розмовне ОСОБА_1, що свідчить про тотожність вказаних імен.

Крім цього, на час складення вищевказаного заповіту заявник носила дошлюбне прізвище ОСОБА_3, яке у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила на ОСОБА_1.

Оскільки вказані розбіжності у заповіті та документах, що посвідчують особу заявника, позбавляють заявника можливості реалізувати свої спадкові права, просить заяву задоволити.

Заява надійшла до суду 21 вересня 2017 року, ухвалою від 22 вересня 2017 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання заявник не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Миклашівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

При цьому, як вбачається з роз'яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.12 Постанови N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, зокрема заповіту.

Судом встановлено, що 27.06.1997 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

З представленої суду копії спадкової справи №528/97 спадкодавця ОСОБА_2 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини зверталася лише заявник.

З дублікату заповіту, посвідченого секретарем виконкому Миклашівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 30.07.1988р., зареєстрованого в реєстрі за №12, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла житловий будинок із всіма господарськими будівлями своїй внучці ОСОБА_3, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 а кв.69 (а.с.8).

Судом встановлено, що заявник 15.10.1973 уклала шлюб з ОСОБА_4, у зв'язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7).

З копії паспорта заявника (а.с.4), а також відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області (а.с.33), вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 а кв.69.

Крім цього, як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 (а.с.6), вона є донькою, зокрема ОСОБА_6, яка змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище із ОСОБА_2 на ОСОБА_6, яка є донькою ОСОБА_7 (а.с.39), що свідчить про ту обставину, що заявник є внучкою ОСОБА_2, яка померла 27.06.1997.

Що стосується зазначення у заповіті, посвідченому секретарем виконкому Миклашівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 30.07.1988, зареєстрованому в реєстрі за №12, складеному 30.07.1988 ОСОБА_2, що остання заповіла житловий будинок із всіма господарськими будівлями своїй внучці ОСОБА_3, а не ОСОБА_5, то суд вважає обґрунтованими доводи заявника, що словник власних імен людей, що надрукований за постановою Редакційно-видавничої ради академії наук УРСР, 1967 рік, містить таке власне ім'я як ОСОБА_5 та таке міститься з посиланням на ОСОБА_3, а останнє вказано з посиланням на розмовне ОСОБА_5, що свідчить про тотожність вказаних імен.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що заповіт, складений ОСОБА_2, яка померла 27.06.1997, на ім'я ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконкому Миклашівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 30.07.1988, зареєстрований в реєстрі за №12, належить заявнику, а тому заяву слід визнати обґрунтованою та задоволити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 76, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву задоволити.

Встановити той факт, що заповіт, складений ОСОБА_2, яка померла 27.06.1997, на ім'я ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконкому Миклашівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 30.07.1988, зареєстрований в реєстрі за №12, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354,355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.03.2018 року.

Суддя: Лакомська Ж. І.