Справа № 168/111/18
Провадження № 2/168/82/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Буцин по вул. Дубіка, 19, Старовижівського району Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 грудня 2012 року померла його тітка ОСОБА_3. За життя вона склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачу. Позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу у додатково визначений строк, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на зазначений житловий будинок не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно; із поданих документів неможливо встановити родинні відносини, а саме: факт того, що ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_3. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно.

Позивач в підготовче судове засідання не зявився.

Представник позивача ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданих в підготовче судове засідання нотаріусом копій матеріалів спадкової справи № 117/2017, заведеної після смерті ОСОБА_3, встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_3 померла 26 грудня 2012 року (аркуш справи 34).

Відповідно до заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 23 лютого 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1, ОСОБА_3 все, належне їй на момент смерті майно, заповіла племіннику ОСОБА_2 (аркуш справи 38). Заповіт не змінений та не відмінений (аркуш справи 35-36).

Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса у додатково визначений строк, позивач прийняв спадщину (аркуш справи 33 зворот). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 немає.

Разом з тим постановою нотаріуса від 22 лютого 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Буцин по вул. Дубіка, 19, Старовижівського району Волинської області у звязку з неможливістю встановити родинні відносини, а саме, факт того, що ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_3 (аркуш справи 41 зворот) та у звязку з відсутністю в спадкодавця правовстановлюючого документа на належне їй нерухоме майно, у звязку з чим позивач, з метою реалізації права на спадкування, звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

Факт родинних відносин саме того, що позивач є племінником покійної ОСОБА_3 підтверджується наданими суду доказами.

У заповіті покійна ОСОБА_5 вказує позивача своїм племінником. Відмовляючись на користь позивача від прийняття спадщини після ОСОБА_3 брат позивача ОСОБА_6 та його сестра ОСОБА_7 (аркуш справи 11-12) вказують ОСОБА_3 своєю тіткою, а позивача її племінником. Крім того, надані суду свідоцтва про народження дають підстави прийти до висновку, що батько позивача - ОСОБА_8 (аркуш справи 13, 45) та спадкодавець - ОСОБА_3 (аркуш справи 34, 47) є дітьми ОСОБА_9, тобто рідними братом та сестрою, а позивач відповідно є племінником покійній ОСОБА_3 За таких обставин, факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем є доведеним.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 13 червня 2017 року № 216 (аркуш справи 8) підтверджується право спадкодавця ОСОБА_3К на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Буцин по вул. Дубіка, 19, Старовижівського району Волинської області. Позивачем виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 19 по вул. Дубіка в с.Буцин Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 15-18).

Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Буцинській сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнає (аркуш справи 30). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому у є всі законні підстави для визнання за ним права власності на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Буцин по вул. Дубіка, 19 Старовижівського району Волинської області, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 26 грудня 2012 року.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 200, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Буцин по вул. Дубіка, 19 Старовижівського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_10