Справа №639/1513/18
Провадження №2-н/639/69/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 рокузаявник звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Пунктами 4, 4-1 ч.1 ст. 96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Повноліття за українським законодавством настає з вісімнадцяти років (ч. 1ст. 34 ЦК).

Сімейним кодексом України передбачені аліментні зобовязання, в тому числі батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття (ст.180 СК України), а також батьків щодо утримання повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання (ст. 199 СК України).

За приписами статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В той час, як обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст.199 СК України). Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Крім цього, у відповідності до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, при визначенні розміру аліментів, які стягуються на повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд повинен зясувати наявність можливості платника аліментів надавати матеріальну допомогу, що виключає можливість розгляду заяви у порядку наказного провадження.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ст. 161 ЦПК України передбачено можливість видачі судового наказу про стягнення аліментів саме на дитину, а у відповідності до приписів ст. 34 ЦК України, дитиною є особа до досягнення нею повноліття, а також те, що з вказаної заяви вбачається спір про право - суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно з ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.96, 161, 165, 166 ЦПК України, ст. 34 ЦК України, ст. ст. 180, 199, 200 СК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.04.2018 року.

Суддя В.В. Труханович