АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Чернівці

справа № 713/1802/16-ц

Апеляційний суд Чернівецької області в складі колегїї суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Кулянди М.І.

суддів:Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

за участю секретаря Конецької Д.Г.

представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вижницької міської ради Чернівецької області на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - фірма «Здвижин» про визнання недійсними та скасування рішень міської ради та державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування рішення Державного кадастрового реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії (головуючий суддя у першій інстанції Пилипюк І.В.).

встановив:

Позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом.

Посилалася на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 03 грудня 2001 року придбала на прилюдних торгах Буковинської універсальної біржі у Вижницькій райспоживспілці приміщення магазину, загальною площею 266,20 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_1. Придбаний об'єкт нерухомого майна (будівлю магазину) 17 грудня 2001 року зареєструвала на своє ім'я на праві приватної власності у Вижницькому РБТІ в реєстрову книгу №1 сторінка 2 за реєстровим номером 2.

Будучи власником вказаної будівлі, відповідно до нотаріально оформленого та посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 26 грудня 2001 року, на підставі рішення ХVІІІ сесії Вижницької міської ради від 25 грудня 2001 року придбала земельну ділянку з усіма обтяженнями і сервітутами, яка знаходиться по вул. Українській в м. Вижниця Чернівецької області, загальною площею 462 кв.м, для обслуговування реконструкції існуючого магазину.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки серії НОМЕР_1, зареєстрованого в реєстрі за №7261 та рішення ХVІІІ сесії XXIII скликання Вижницької міської ради від 25 грудня 2001 року позивачка оформила Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 28 лютого 2002 року про передачу їй у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0462 га. (462 кв.м) по АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - реконструкція існуючого приміщення під магазин. Даний акт зареєстровано в книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за №4.

Земельна ділянка не була внесена в систему Державного земельного кадастру, а тому на підставі вимог п.2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» та з метою внесення відомостей у ДЗК на її замовлення ПП «Терра Буковина» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 03.07 - для обслуговування будівлі магазину, яка розташована по вул. Українській, 17 в м. Чернівці.

За результатами опрацювання розробленої документації, для проведення державної реєстрації земельної ділянки, державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі їй було надано рішення №РВ-16 від 28 липня 2016 року, яким відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в зв'язку з тим, що має місце перетин (перекриття) її земельної ділянки з ділянкою кадастровим номером НОМЕР_6. Ця земельна ділянка, загальною площею 0,0085 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 24.12.2012 року ОСОБА_10, а також є перетин (перекриття) її земельної ділянки з ділянкою НОМЕР_5, загальною площею 0,0017 га, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів належить згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 2010 року, яка належить ОСОБА_8

Вважає, що право власності її на зазначену земельну ділянку незаконно порушено Вижницькою міською радою та відділом Держгеокадастру у Вижницькому районі.

Вижницька міська рада, без врахування факту відчуження (продажу) земельної ділянки, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2001 року, серії НОМЕР_1, зареєстрованого в реєстрі за №7261 та рішення ХVІІІ сесії XXIII скликання Вижницької міської ради від 25 грудня 2001 року і оформленого на його підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 28лютого 2002 року про передачу у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0462 га (462 кв.м) по вул. Українській, 17 в м. Вижниця незаконно прийняла рішення VІ сесії V скликання за №18-6/07 від 19 січня 2007 року про передачу у приватну власність ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,0085 га, для будівництва індивідуального гаража, кадастровим номером НОМЕР_6 з оформленням та реєстрацією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 16 липня 2007 року на ім'я ОСОБА_10, а відтак незаконно прийняла рішення 25 сесії 6 скликання №179/2-25/12 від 10 грудня 2012 року про передачу у власність ОСОБА_10 цієї ж земельної ділянки, за цим же кадастровим номером та площею, але зі зміненим цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з оформленням на її ім'я нового Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 24 грудня 2012 року.

Вважає незаконними дії міської ради в прийнятті рішення ХХVІ сесії V скликання №65-26/10 від 30 вересня 2010 року, яким вирішено виділити нову юридичну адресу та присвоїти номер АДРЕСА_2 на земельну ділянку площею 0,0017 га та затвердженні технічної документації за вищевказаною адресою, а також зобов'язанні ОСОБА_8 виготовити Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0017 га, яка розташована в АДРЕСА_2 для обслуговування індивідуального гаража.

Вказана земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_5 оформлена та зареєстрована згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 27жовтня 2010 року на ім'я ОСОБА_8

Вижницькою міською радою не дотримано порядку передачі земельних ділянок для будівництва та обслуговування гаражів, передбаченого ст.ст.41, 116 ЗК України, так як для передачі земельних ділянок ОСОБА_10 та ОСОБА_8 для будівництва, обслуговування гаражів та присвоєння нової (окремої) юридичної адреси цим земельним ділянкам необхідна була наявність проектно-технічної документації та правовстановлюючих документів на гаражі, згідно чинного на той час законодавства.

Вважає, що при виготовленні технічної документації із землеустрою та її затвердженні орган місцевого самоврядування і проектна організація фірма «Здвижин», а також замовники цієї документації - відповідачі по справі, порушили вимоги ст.198 ЗК України.

При встановленні та погодженні меж земельної ділянки, що надавалася у власність ОСОБА_8 та ОСОБА_10, її, як суміжного власника земельної ділянки не зазначено, з нею не погоджувалися межі спірних земельних ділянок, її підписи в протоколах погодження меж відсутні. В інтересах міської ради діяли і підписали протоколи про встановлення та погодження меж земельних ділянок ОСОБА_10 від 15 лютого 2007 року та ОСОБА_8 від 23жовтня 2010 року представник міської ради Колотило С.О. та Пилипюк В.Б.

Зазначала, що про порушення свого права дізналася лише 28 липня 2016 року, коли отримала від Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Мандрик Р.М. рішення №РВ-016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а тому вважає, що не порушила строк звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №451 від 13 червня 2017 року - накладення земельних ділянок ОСОБА_7 площею 0,0008 га в точках 1-2-3-4 і площею 0,0002 га в точках 5-6-7-8 на земельну ділянку ОСОБА_6, внаслідок внесення невірних відомостей про межі земельної ділянки ОСОБА_7 до Державного земельного кадастру, що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості).

Земельна ділянка ОСОБА_8 повністю, площею 0,0017 га в точках 3-10-11-12 накладається на земельну ділянку ОСОБА_6, внаслідок внесення невірних відомостей про межі земельної ділянки ОСОБА_8 до Державного земельного кадастру, що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості). Фактичне накладення становить 0,0005 га, куди також входять бетонні відмостки від її приміщення магазину.

Згідно ситуаційних планів №№1, 2, 3, доданих до експертного висновку, крім виявлених накладень земельних ділянок має місце невідповідність фактично наявної у власності ОСОБА_7 площі земельної ділянки даним, які зазначені в його державному акті. Крім того обидві земельні ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають суттєве просторове зміщення, що відображені у ситуаційних планах.

Просила суд:

визнати недійсним та скасувати рішення 25 сесії 6 скликання Вижницької міської ради від 10 грудня 2012 року №179/2-25/12 щодо передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0085 га по АДРЕСА_3 ОСОБА_10із забудованих земель міста;

визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності ОСОБА_10, на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 24 грудня 2012 року про право власності на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_6, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0085 га;

визнати недійсним та скасувати рішення 26 сесії 5 скликання Вижницької міської ради від 30 вересня 2010 року №65-26/10 «Про затвердження технічних документацій на земельні ділянки», щодо виділення в нову юридичну адресу та присвоєння номера АДРЕСА_2 на земельну ділянку площею 0,0017 га, та про затвердження технічної документації на земельну ділянку площею 0,0017 га, яка розташована по АДРЕСА_2 для обслуговування індивідуального гаража. За рахунок забудованих земель міста. зобов'язати ОСОБА_8 виготовити державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0017 га, яка розташована по АДРЕСА_2 для обслуговування індивідуального гаража;

визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 27.10.2010 року про право власності на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_5, цільове призначення для будівництва індивідуального гаража площею 0,0017 га;

скасувати рішення №РВ-016 від 27 липня 2016 року Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі про відмову ОСОБА_6 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо належної їй земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 28.02.2002 року та технічної документації із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 03.07 - для обслуговування будівлі магазину, яка розташована по АДРЕСА_1

зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області - відділ у Вижницькому районі внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру на земельну ділянку належну на праві власності ОСОБА_6, згідно Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 28 лютого 2002 року та технічної документації із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 03.07 - для обслуговування будівлі магазину, яка розташована в АДРЕСА_1 та вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано частково недійсним та частково скасувано рішення 25 сесії 6 скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 10 грудня 2012 року №179/2-25/12 в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,001 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_3

Визнано частково недійсним та частково скасувано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 20 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_10, про право власності на земельну ділянку площею 0,0085 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована по АДРЕСА_3 в частині накладення земельної ділянки площею 0,001 га (площею 0,0008 га в точках 1-2-3-4 і площею 0,0002 га в точках 5-6-7-8) на земельну ділянку ОСОБА_6, належну їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 28 лютого 2002 року.

Визнано частково недійсним та частково скасувано рішення 26 сесії 5 скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 30 вересня 2010 року №65-26/10 в частині затвердження технічної документації на земельну ділянку площею 0,0005 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, яка розташована в м. Вижниця по вул. Українська, 19 г. 3, Вижницького району Чернівецької області.

Визнано частково недійсним та частково скасувано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 2010 року на ім'я ОСОБА_8, про право власності на земельну ділянку площею 0,0017 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, кадастровий номер НОМЕР_5, в частині накладення земельної ділянки площею 0,0005 га (в точках 3-10-11-12) на земельну ділянку ОСОБА_6, належну їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 28 лютого 2002 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На дане рішення Вижницька міська рада Чернівецької області подала апеляційну скаргу, вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позивачкою пропущено строк позовної давності звернення до суду за захистом свого порушено.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про часткове визнання недійсним та часткове скасування рішень Вижницької міської ради про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_10, ОСОБА_8 та у зв'язку із цим частково скасовуючи Державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 20 грудня 2012 року, виданого на імя ОСОБА_10 та серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 2010 року, виданого на імя ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив з того,що діями відповідача - Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, при прийнятті рішення 25 сесії 6 скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 10 грудня 2012 року №179/ 2-25/12 та рішення 26 сесії 5 скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 30 вересня 2010 року №65-26/10 були порушені права ОСОБА_6, як власника суміжної земельної ділянки.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду, оскільки він відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до зазначеної норми закону встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) здійснюється на підставі технічної документації з землеустрою, що посвідчує розмір і розташування земельної ділянки.

Згідно із частинами 3, 4 ст.18 ЗК України 1990 року (в редакції, яка була чинною на момент укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки) придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності.

Частиною 1 ст.22 ЗК України 1990 року (в редакції, яка була чинною на момент укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки) передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України 2001 року (в редакції, чинній на момент отримання позивачем державного акту) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною 1 ст.126 ЗК України 2001 року (в редакції, чинній на момент отримання позивачем державного акту) було передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статей 116, 118 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Відповідно до п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч.1 ст.155 ЗК України).

У справі встановлено, що у позивача ОСОБА_6 виникло право власності на земельну ділянку площею 0,462 кв.м (0,0462 га), що знаходиться по вул. Українській, 17 в м. Вижниця, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки серія НОМЕР_1 від 26 грудня 2001 року та Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 28 лютого 2002 року, тобто до прийняття Вижницькою міською радою рішення №179/2-25/12 від 10 грудня 2012 року про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_10 та рішення №65-26/10 від 30 вересня 2010 року про затвердження технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_8

Судом також встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_10 площею 0,0085 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_6, що знаходиться по АДРЕСА_3 частково накладається площею 0,001 га (площею 0,0008 га в точках 1-2-3-4 і площею 0,0002 га в точках 5-6-7-8) на земельну ділянку ОСОБА_6, що знаходиться по АДРЕСА_1

Земельна ділянка ОСОБА_8 площею 0,0017 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, кадастровий номер НОМЕР_5, частково накладається площею 0,0005 га (в точках 3-10-11-12) на земельну ділянку ОСОБА_6, яка знаходиться по АДРЕСА_1

У зв'язку з перетином (накладенням) земельних ділянок ОСОБА_10 кадастровий номер НОМЕР_6 та ОСОБА_8 кадастровий номер НОМЕР_5 на земельну ділянку ОСОБА_6, останній відмовлено у внесенні відомостей про належну їй на праві власності земельну ділянку до Державного земельного кадастру, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом;

Вказані площі земельної ділянки ОСОБА_6 на які накладаються земельні ділянки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у позивачки не вилучалися, і згоди на вилучення вона не давала.

Крім того, у справі встановлено, що при оформленні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 20 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_10 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 2010 року на ім'я ОСОБА_8 межі земельних ділянок із суміжним власником землі, яким була ОСОБА_6 не погоджувалися.

Отже, належними та допустимими доказами ОСОБА_6 довела, що діями відповідача - Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, при прийнятті рішення 25 сесії 6 скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 10 грудня 2012 року №179/ 2-25/12 та рішення 26 сесії 5 скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 30 вересня 2010 року №65-26/10 були порушені її права, як власника суміжної ділянки, а тому суд прийшов до правильного висновку про визнання частково недійсними та часткове скасування рішень Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_10 та ОСОБА_8, в частині перетину (накладення) земельних ділянок, на земельну ділянку ОСОБА_6, і у зв'язку з цим визнання частково недійсними та скасування Державних актів на право власності на земельні ділянки, видані на ім'я ОСОБА_10 та ОСОБА_8.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_6 до відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування рішення №РВ-016 від 27 липня 2016 року Державного кадастрового реєстратора та зобов'язання вчинити дії суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позов є безпідставним, оскільки втручання у діяльність Державного кадастрового реєстратора прямо заборонено Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до наказу Держгеокадастру № 282 від 07 листопада 2016 року «Про ліквідацію територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Чернівецькій області» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи з питань геодезії, картографії та кадастру у Чернівецькій області» ліквідовано відділ у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

07 квітня 2017 року внесено запис № 5000950 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи- відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, що підтверджується повідомлення про припинення державної реєстрації юридичної особи №789 від 07 квітня 2014 року та відомостями з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі в справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку замінили.

А тому, ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 березня 2018 року залучено до участі в справі у якості правонаступника відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Отже, на підставі наведеного, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову до відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування рішення №РВ-016 від 27 липня 2016 року Державного кадастрового реєстратора та зобов'язання вчинити дії слід скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, який є правонаступником відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування рішення №РВ-016 від 27 липня 2016 року Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що відповідальність за достовірність і правильність розробленої документації із землеустрою несе тільки розробник, в даному випадку ПП «Терра Буковина».

Згідно положень ст.ст.122, 186, 186-1, 187, 189 ЗК України та ст. ст. 3, 4, 6, 19 - 21, 22, 53 Закону України «Про землеустрій», п.п.1.1, 2.2., 3.1.-3.6 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету земельних ресурсів 01 травня 2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686 на органи місцевого самоврядування покладаються повноваження щодо погодження і затвердження документації із землеустрою, встановлення та відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Безпідставними є доводи апелянта про невикористання позивачкою протягом 16 років земельної ділянки несільськогосподарського призначення.

Матеріалами справи встановлено, що позивачкою, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та рішення 18-ї сесії 23-го скликання Вижницької міської ради від 25 грудня 2001 року виготовлено Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 28-го лютого 2002 року і зареєстровано в книзі записів державної реєстрації державний актів на право власності на землю за №4.

Приміщення магазину, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, придбане позивачкою у 2002 році, реконструйовано нею під магазин промислових товарів (перекрито новим даховим покриттям, відремонтовані торгова зала та підсобні приміщення, встановлені вікна, торгові стелажі та вітрини, рекламні щити, тощо), працює по даний час, як магазин побутової техніки.

Також про належне цільове використання як приміщення так і земельної ділянки позивачкою свідчить прийняття рішення виконкому Вижницької міської ради №91 від 12 серпня 2009 року про надання їй дозволу на підключення магазину до центральної водопровідної та каналізаційної мереж, а також рішення Вижницької міської ради №118 від 04 листопада 2009 року, яким виконком Вижницької міської ради надано дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_14 на розміщення об'єкту торгівлі в орендованому приміщенні по АДРЕСА_1.

Безпідставними є доводи апелянта про пропуск ОСОБА_6 строку позовної давності.

З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_6 довідалася про порушення Вижницькою міською радою її прав на спірну земельну ділянку у липні 2016 року, з рішення № РВ-016 від 27 липня 2016 року Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі, при погодженні меж земельних ділянок ОСОБА_10 та ОСОБА_8 позивача, як суміжного землевласника, не повідомляли, а висновок суду про те, що строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права ОСОБА_6 не пропущено, є правильним.

Підлягає також скасуванню рішення суду щодо розподілу судових витрат по справі з наступних підстав.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону (в редакції, чинній на момент подання до суду позовної заяви) встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 2 частини 3 статті 6 Закону (в редакції, чинній на момент подання до суду позовної заяви) у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_6 пред'явила 4 вимоги немайнового характеру до Вижницького міської ради Чернівецької області, а саме: визнати недійсним та скасувати рішення 25 сесії 6 скликання Вижницької міської ради від 10 грудня 2012 року №179/2-25/12 щодо передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0085 га по АДРЕСА_3 ОСОБА_10 із забудованих земель міста;

визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності ОСОБА_10, на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 24 грудня 2012 року про право власності на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_6, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0085 га;

визнати недійсним та скасувати рішення 26 сесії 5 скликання Вижницької міської ради від 30 вересня 2010 року №65-26/10 «Про затвердження технічних документацій на земельні ділянки», щодо виділення в нову юридичну адресу та присвоєння номера АДРЕСА_2 на земельну ділянку площею 0,0017 га, та про затвердження технічної документації на земельну ділянку площею 0,0017 га, яка розташована по АДРЕСА_2 для обслуговування індивідуального гаража. За рахунок забудованих земель міста. зобов'язати ОСОБА_8 виготовити державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0017 га, яка розташована по АДРЕСА_2 для обслуговування індивідуального гаража;

визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 2010 року про право власності на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_5, цільове призначення для будівництва індивідуального гаража площею 0,0017 га.

До відповідача ОСОБА_7 позивачем ОСОБА_6. пред'явлено 2 вимоги немайнового характеру, а саме: визнати недійсним та скасувати рішення 25 сесії 6 скликання Вижницької міської ради від 10 грудня 2012 року №179/2-25/12 щодо передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0085 га по АДРЕСА_3 ОСОБА_10із забудованих земель міста;

визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності ОСОБА_10, на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 24 грудня 2012 року про право власності на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_6, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0085 га;

До відповідача ОСОБА_8 пред'явлено 2 вимоги немайнового характеру, а саме: визнати недійсним та скасувати рішення 26 сесії 5 скликання Вижницької міської ради від 30 вересня 2010 року №65-26/10 «Про затвердження технічних документацій на земельні ділянки», щодо виділення в нову юридичну адресу та присвоєння номера АДРЕСА_2 на земельну ділянку площею 0,0017 га, та про затвердження технічної документації на земельну ділянку площею 0,0017 га, яка розташована по АДРЕСА_2 для обслуговування індивідуального гаража. За рахунок забудованих земель міста. зобов'язати ОСОБА_8 виготовити державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0017 га, яка розташована по АДРЕСА_2 для обслуговування індивідуального гаража;

визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 2010 року про право власності на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_5, цільове призначення для будівництва індивідуального гаража площею 0,0017 га.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено частково.

Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад при частковому задоволенні позову немайнового характеру, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

У справі встановлено, що ОСОБА_6 за 4 вимоги немайнового характеру сплатила судовий збір в розмірі 2 204 гривні 80 коп. ( 551,20+551,20+551,20+551,20), що підтверджується квитанціями від 04 листопада 2016 року та від 11 листопада 2016 року (а. с. 1-4).

Крім того, ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2017 року, за клопотання позивача ОСОБА_6, у справі призначено судову земельно- технічну експертизу.

Витрати за проведення вказаної експертизи складають 5 910 гривень, які було сплачено позивачем.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, вказані обставини не врахував та помилково стягнув судові витрати лише із Вижницької міської ради Чернівецької області, а тому рішення суду в частині розподілу судових витрат слід скасувати та провести розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на ту обставину, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідачів на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню по 985 гривень витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи(5910 : 2=2955:3=985).

Зокрема, підлягає стягненню з Вижницької міської ради Чернівецької області на користь ОСОБА_6 551 гривня 20 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 985 гривень витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Також підлягає стягненню з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 по 275 гривень 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та по 985 гривень з кожного, витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. п.1ч.1 ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Вижницької міської ради задовольнити частково.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову до відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування рішення №РВ-016 від 27 липня 2016 року Державного кадастрового реєстратора та зобов'язання вчинити дії, а також розподілу судових витрат скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, який є правонаступником відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування рішення №РВ-016 від 27 липня 2016 року Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Провести розподіл судових витрат.

Стягнути з Вижницької міської ради Чернівецької області на користь ОСОБА_6 551 гривню 20 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору, за подання до суду позовної заяви та 985 гривень витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_7 Васильовичана користь ОСОБА_6 275 гривень 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 985 гривень витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 275 гривень 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 985 гривень витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови - 21 березня 2018 року.

Головуючий (підпис) М.І.Кулянда

судді: (підпис) О.О.Одинак

(підпис) Н.Ю.Половінкіна

З оригіналом згідно: