АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7236/16-ц 22-ц/774/157/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/7236/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 липня 2017 року, яке ухвалено суддею Черновою Н.В. о 09 годині 44 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення відсутні), -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 11.10.2011 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2 000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором станом на 31.10.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 83 763,26 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 липня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 785,28 грн., яка складається із наступного: 9 320,36 грн. заборгованість за кредитом, 500,00 грн. фіксована частина штрафу, 3 964,92 грн. процентна складова штрафу, та понесені судові витрати у розмірі 226,78 грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмолено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення відсотків у розмірі 10 179,13 грн., тобто в межах розміру, який було визнано відповідачем у письмових запереченнях на позовну заяву, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та незастосування приписів ч. 1 ст. 61, ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих поновних вимог, посилаючись на допущені у ході судового розгляду справи порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, вважає, що суд дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором та не взяв до уваги, що сума коштів у розмірі 9320,36 грн. набута відповідачем без достатньої правової підстави, а тому суд мав би застосувати положення ч.ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України. Оскільки, кредитне зобовязання між сторонами відсутнє, посилання суду на ст..ст. 546, 548, 549, ч. 1 ст. 611 ЦК України є недоречним. Також, вказує на те, що розрахунок боргу не містить підпису позичальника та по суті є одностороннім документом, а заява позичальника не містить відомостей про вид банківських послуг. Крім того, зазначає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, лише підтверджує факт використання нею платіжної картки для зарахування власних коштів та розпорядження ними, однак жодним чином не підтверджує факту надання кредиту.

Також, відповідач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, надала письмові заперечення на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» та просила її відхилити, як необґрунтовану.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» та просив її задовольнити, залишивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, без задоволення, представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу відповідача та просила її задовольнити, залишивши без задоволення апеляційну скаргу позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг та письмових заперечень відповідача на апеляційну скаргу позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», колегія вважає, що апеляційна скарга позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню у повному обсязі, а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 частковому задоволенню, з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду ухвалене судом на час дії Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 18.03.2004 року, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови надання і правила банківських послуг, Памятка клієнта та ОСОБА_6.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не виконувала умови договору в повному обсязі, у звязку з чим, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом у розмірі 9 320,36 грн., який останньою не спростовано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2011 року ОСОБА_1, підписавши анкету-заяву, отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, в анкеті зазначено, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.97-98).

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням ОСОБА_6 і Клієнт дає право ОСОБА_6 в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_7), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 1.1.2.7 Умов та правил власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення ОСОБА_7.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих прострочених відсотків і комісій.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в ОСОБА_6, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Пунктом 1.1.2.4. Умов та Правил визначено, що за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати ОСОБА_6 письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед ОСОБА_6 заборгованість.

Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банк має право на зміну ОСОБА_6, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору.

У відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Також вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і ОСОБА_7 нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами ОСОБА_6, з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, 11 жовтня 2011 року було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами.

Після укладення кредитного договору відповідач отримала картку №768530, а згодом картку №834765 з терміном дії до 01.2017 року, активно користувалася карткою, поповнювала картковий рахунок.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про те, що станом на 31 жовтня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором за тілом кредиту складає 9 320.36 грн., і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 щодо недоведеності позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість за відсотками за Кредитним договором б/н від 11.10.2011 року, станом на 31.10.2016 року, становить 10 179,13 грн., а позивачем нараховано проценти у більшому розмірі, що не відповідає ОСОБА_6 банку.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на ї підтвердження; 3) які правовідносин сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в цій частині не відповідає.

Так, як уже зазначалося вище, Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і ОСОБА_7 нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами ОСОБА_6, з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Згідно витягу з ОСОБА_6 банку, по картці «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів у році) складає 2,5 %, з 01.09.2014 року 2,9 %, з 01.04.2015 року 3,6 %.

Тобто, заборгованість по процентам станом на 31 жовтня 2016 року складає 10179,13 грн. (а.с. 73-74), з чим погодилася відповідач ОСОБА_1. А.В., від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 (а.с. 70-72), та позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», який в апеляційній скарзі просив стягнути проценти саме у такому розмірі (а.с. 129-130).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ПАТ КБ «ПиватБанк» підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами.

Зважаючи на положення п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил, які є невідємною частиною кредитного договору та якими визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих прострочених відсотків і комісій, суд апеляційної інстанції також частково задовольняє апеляційну скаргу відповідача та змінює розмір процентної складової штрафу, визначаючи його у розмірі 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих прострочених відсотків, що становить 974, 94 грн., виходячи з наступного розрахунку: 19 499.49 грн. (стягнута судом заборгованість: 10 179,13 грн. (заборгованість по відсоткам) + 9 320,36 грн.(заборгованість по кредиту)) х 5% = 974, 94 грн.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 900,00 грн. сторонами не оскаржується, у звязку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обгрнтвоаність рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 липня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентамизадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за кредитним договором б/н від 11.10.2011 року станом на 31.10.2016 року в розмірі 10 179 (десять тисяч сто сімдесят девять) гривень 13 (тринадцять) копійок.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 липня 2017 року в частині розміру процентної складової штрафу, стягнутого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», змінити, зменшивши цей розмірі з 3 964,92 грн. до 974 (девятисот сімдесяти чотирьох) гривень 94 (девяносто чотирьох) копійок.

В іншій частині рішення суд залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: