2/242/235/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівської територіальної громади в особі Селидівської міської ради про визнання права власності, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності , в якому зазначила, що 03 грудня 2007 року помер її чоловік ОСОБА_2. До складу спадщини, що відкрилася після його смерті, входили, зокрема, грошові внески в Державному ощадному банку України та частка в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Вона не прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки відмовилася від неї на користь сина - ОСОБА_3. Спадщину померлого ОСОБА_2 прийняв його син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом на грошові внески на загальну суму 5 368,44 грн. Свідоцтво про право на спадщину у виді частки квартири спадкодавця ОСОБА_3 за життя не отримав. ОСОБА_3 помер 19 жовтня 2015 року . До складу спадщини померлого ОСОБА_3 входять його права на частку у зазначеній квартирі. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але державний нотаріус Другої селидівської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 в звязку із тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючого документу. Документ, що засвідчує право власності на квартиру АДРЕСА_2, було втрачено. Відновити втрачений документ або отримати його дублікат не є можливим, в звязку із припиненням Служби приватизації державного житлового фонду в/о « Селидіввугілля», яким він був виданий.

За таких обставин, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач та його представник в судове засідання не заявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб ІІ-ЯР № 645250, 22 лютого 1958 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, після чого дружині присвоєно прізвище Мартіч.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження V- УР № 1041314, виданого 25 квітня 1963 року, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

ОСОБА_2 помер 03 грудня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО № 245056, виданого 04 грудня 2007 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області.

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_2, 13 травня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до Другої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 07 червня 2008 року син позивача ОСОБА_3 звернувся до Другої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 07 червня 2008 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески після смерті ОСОБА_2. Інших свідоцтв ним отримано не було.

21 жовтня 2015 року помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-НО № 933828, виданого 21 жовтня 2015 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

18 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадщину вона прийняла фактично, шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ст.. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно підп. 4.12. п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Постановою державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори віл 25 вересня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку із тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ на спадкове майно.

До суду позивачем надана копія свідоцтва про право власності на житло № 13369, виданого 11 лютого 1997 року Службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля» , квартира АДРЕСА_3, дійсно належить ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_1. Відповідно до довідки Гірницької міської ради від 15 листопада 2017 року провулок Красноармійський в м. Гірник Донецької області перейменовано на провулок Козацький на підставі рішення Гірницької міської ради № VII/01-11 від 20 листопада 2015 року « Про перейменування назв вулиць і провулків в місті Гірник міста Селидове Донецької області». Крім того, довідкою КП «Селидівське БТІ» № 652 від 18 вересня 2017 року підтверджено, що квартира за адресою: м. Гірник, пров. Козацький (Красноармійський), 38/4, числиться за: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Крім того, відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_3, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на майно відсутній, а отримати його дублікат неможливо. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1216-1218, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Селидівської територіальної громади в особі Селидівської міської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_4) право власності на квартиру АДРЕСА_1, що складається з двох кімнат, загальною площею 35,1 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. І. Капітонов