233 № 233/5922/17
28 березня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлостоцької О.В.
секретаря Теліціної О.О.,
представника позивача -
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що 22 липня 2013 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 5).
Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ОСОБА_1 погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 7-30).
Відповідно до умов кредитного договору б/н від 22 липня 2013 року відповідач ОСОБА_1 отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Сторони узгодили розмір та термін внесення щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним.
Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою у безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, що встановлюється банком.
Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадку невиконання зобовязань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобовязання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку.
Пунктом 2.1.1.7.6 вище зазначених Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1889 грн. 97 коп., суд виходить з наступного.
14 жовтня 2014 року набрав чинності ОСОБА_2 України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобовязаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.
На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 15 ч. 1 цього Розпорядження м. Костянтинівка (Костянтинівська міська рада) Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.
Згідно ст. 1 закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.
За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).
Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області.
Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (кК. Маркса), 10 кв. 9, що підтверджується копією паспорта відповідача з відміткою про реєстрацію місця проживання (а.с. 31) та витягом із реєстру Костянтинівської територіальної громади про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані (а.с. 40-42), тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 30 вересня 2017 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається з основного боргу, процентів, та штрафів у відповідному розмірі.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що штрафи в розмірі 500 грн. та 1889 грн. 97 коп. (фіксована частина та процентна складова) нараховані станом на 30 вересня 2017 року, тобто у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Враховуючи такий період нарахування, банк зобовязаний скасувати ОСОБА_1 пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором, починаючи з 14.04.2014 року. Тому, зважаючи, що нарахування штрафів ОСОБА_1 мало місце після 14 квітня 2014 року, тобто під час проведення АТО, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» цій частині задоволенню не підлягають.
ОСОБА_2 України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 1889 грн. 97 коп. (процентна складова), позивачем нараховані безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, повязані із сплатою судового збору, в розмірі 1600 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 599, 612, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 18, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
-3062 грн. 89 коп. заборгованість за кредитом;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: