Справа № 141/155/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Невмержицької Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, третя особа Оратівська державна нотаріальна контора, про визнання права на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, без участі сторін,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, третя особа Оратівська державна нотаріальна контора, про визнання права на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким 15.09.2016 року в смт. Оратів померла мати позивача Ґедзь ОСОБА_2, яказалишила заповіт посвідчений виконавчим комітетом Балабанівської сільської ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області зареєстрований у реєстрі за № 36, відповідно до якого спадкоємцями всього майна, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є Ґедзь ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

На день смерті спадкодавця Ґедзь Є.Г. залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за № 29 з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Гагаріна в селі Балабанівка Оратівського району Вінницької області, належний померлій на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12 травня 2001 року, виданий виконкомом Балабанівської сільської Ради.

02 грудня 2017 року гр. ОСОБА_1 звернулась із заявою про отримання в Оратівській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за № 29 з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Гагаріна в селі Балабанівка Оратівського району Вінницької області, належний померлій матері 15 вересня 2016 року Ґедзь ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12 травня 2001 року, виданий виконкомом Балабанівської сільської Ради .

Ґедзь ОСОБА_3 звернувся до Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом від 13.02.2017 року, справжність підпису на якій засвідчено секретарем Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_4 13.02.2017 року. Дана заява надійшла до Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області 21.02.2017 року.

Вивчивши подані документи в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою : смт. Оратів, вул. Героїв Майдану, 107, Оратівського району, Вінницької області ОСОБА_5 06 грудня 2017 року за №. /2-31 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є надане спадкоємцем свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 травня 2001 року, видане виконкомом Балабанівської сільської Ради на імя Ґедзь ОСОБА_2, яке не скріплене підписом голови та печаткою виконкому Балабанівської сільської Ради , що суперечить вимогам п. 2 Глави 8 Розділу 1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» . Відповідно до п. 1 Глави 8 Розділу 1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про нотаріат».

Позивачем було вжито заходів щодо досудового врегулювання спору - намагались переоформити спадкові права нотаріальним шляхом, проте за відсутності правовстановлюючих документів іншим шляхом, окрім судового не можливо це зробити, про що 06.12.2017 року нотаріус Оратівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області видав позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № /02-31, тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за № 29 з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Гагаріна в селі Балабанівка Оратівського району Вінницької області, належний померлій Ґедзь ОСОБА_2, яка померла 15 вересня 2016 року, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12 травня 2001 року, виданого виконкомом Балабанівської сільської Ради.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача сільський голова Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької областіОСОБА_6, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представнки третьої особи Оратівської державної нотаріальної контори в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги на розсуд суду.

Від учасників справи до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 359305, Ґедзь ОСОБА_2померла 15.09.2016 року в смт. Оратів Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії VIІ-УР № 0210836 від 23.05.1967 року Ґедзь ОСОБА_7 народилася 09.01.1967 року в с. Балабанівка Іллінецького району Вінницької області, в графі «Батьки» записано «Батько» Ґедзь ОСОБА_8, «мати» Ґедзь ОСОБА_2.

Згідно із свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 077775 від 15.10.2002 року ОСОБА_9 та Ґедзь ОСОБА_7 одружились 16.08.1987 року. Після одруження прізвище дружини змінено на Бець.

Відповідно до заповіту від 29.02.2000 року зареєстрованого в реєстрі за № 36 та засвідченого виконавчим комітетом Балабанівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області, Ґедзь ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі і належний їй житловий будинок , який розташовани в селі Балабанівка Ораівського району Вінницької області, заповідає Ґедзь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях.

Згідно із технічним паспортом, виготовленого 12.05.2001 року, власником житлового будинку № 29 по вул. Гагаріна в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області є Ґедзь ОСОБА_2, з розміром частки власності 1.

Відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок від 12.05.2001 року, виданого виконкомом Балабанівської сільської Ради, Ґедзь ОСОБА_2 є власником житлового будинку , розташованого в с. Балабанівка по вул. Гагаріна за № 29. Свідоцтво не скріплене підписом голови та печаткою виконкому Балабанівської сільської Ради.

Згідно довідки від № 737 від 06.12.2017 року, виданої Балабанівською сільською радо Оратівського району Вінницької області, згідно даних по господарської книги Балабанівської сільської ради № 1, особовий рахунок 01-0053-1, Ґедзь ОСОБА_2 (померла 15.09.2016 року) належав житловий будинок по вул. Гагаріна, 29 с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області.

Як вбачається з заяви, зареєстрованої в реєстрі за № 7 від 13.02.2017 року, справжність підпису на якій засвідчено секретарем Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_4, Ґедзь М.П. відмовився від прийняття спадщини після смерті матері Ґедзь Є.Г.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НМІ № 773792, яке знаходиться у спадковій справі № 43/2017 та видано 21.10.2017 року в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_5, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. Ґедзь ОСОБА_2, яка померла 15 вересня 2016 року, є її дочка гр. ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається: з земельної ділянки площею 3,2462 га, розташованої на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належної спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №130404, виданого 17 квітня 2004 року Оратівською районною державною адміністрацією та Оратівським відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації № 119 від 17 квітня 2003 року.

Відповідно до постанови в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № /02-31 від 06.12.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 29 з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Гагаріна в с. Балабаніва, Оратівського району, Віннцької області, належний матері, померлій 15 вересня 2016 року Ґедзь ОСОБА_2, у звязку із тим, що надане спадкоємцем свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 травня 2001 року, видане виконкомом Балабанівської сільської Ради на імя Ґедзь ОСОБА_2, не скріплене підписом голови та печаткою виконкому Балабанівської сільської Ради , що суперечить вимогам п. 2 Глави 8 Розділу 1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» . Відповідно до п. 1 Глави 8 Розділу 1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності суд визнає за ним таке право.

Оскільки позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому юридично оформити прийняття спадщини вона позбавлена можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1235, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12, 13, 76, 81, 200, 206, 258, 259, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1) право власності на житловий будинок за № 29 з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Гагаріна в селі Балабанівка Оратівського району Вінницької області, належний померлій Ґедзь ОСОБА_2, яка померла 15 вересня 2016 року, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12 травня 2001 року, виданого виконкомом Балабанівської сільської Ради.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 354, 355 ЦПК України та відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.І. Лисак

Повне судове рішення виготовлено 26.03.2018 року.