Номер провадження 2/229/247/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 березня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 'ПРИВАТБАНК' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

позивач публічне акціонерне товариство "Приватбанк" 24 січня 2018 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 28.03.2011 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 36,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 30.11.2017 року складає 105325,58 гривень. Просить стягнути з відповідача заборгованість та суму судового збору.

06.03.2018 року представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить помилково вказану в позові фразу "заборгованість за пенею та комісією" замінити на "заборгованістю з пені" та у додатку 2 "Розрахунок заборгованості за кредитним договором" просить вважати правильним "в т.ч. нарахована пеня 3999,79 грн., нарахована комісія 0 грн.".

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності представника банку, підтримали позов в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" інформації про дату, місце та час розгляду справи, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом, встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 28.03.2011 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 36,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8 зв.б.).

Відповідач ОСОБА_2 погодився із тим, що підписана ним заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "ОСОБА_4 банку", складає між ним та банком Договір, про що свідчить його особистий підпис в заяві (а.с. 8 зв.б. ).

Згідно п. 2.1.1.7.6. кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.29 ).

Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Стаття 1050 ч. 2 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Станом на 30.11.2017 року сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 28.03.2011 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 13 ЦПК України складає 105325,58 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом складає - 5472,24 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 90361,86 грн.;

- заборгованість з пені -3999,79 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) - 4991,69 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 кредитного договору та тарифів у разі порушення позичальником строків платежів з будь-якого зобов'язання ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 29 ).

Згідно наданих представником позивача ОСОБА_4 на обслуговування кредитної картки, позичальнику нараховувалась пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, що розраховувалась наступним чином: Пеня=5,8%/30 (нараховується за кожний день прострочки кредита на суму загальної заборгованості) + 50 грн. (при кожному виникненні прострочки) при виникненні прострочки за кредитом чи процентами на суму від 100 грн. Пеня=5,8%/30+100 грн. (при кожному виникненні прострочки) при виникненні прострочки за кредитом чи процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль та більше).

Оскільки позичальник ОСОБА_2 порушив строки платежів за зобов'язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 24 січня 2018 року звернувся до суду, тому відповідач ОСОБА_2 повинен відповідно до п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.7.6 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф, який на час розгляду справи судом складає 5491,69 гривень та пеню в сумі 3999,79 гривень, нараховану згідно тарифів на обслуговування кредитної картки.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 30.11.2017 року мав прострочену заборгованість за кредитом - 105325,58 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом складає - 5472,24 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 90361,86 грн.;

- заборгованість з пені -3999,79 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) - 4991,69 грн.

Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований.

Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за штрафами та пенею в загальній сумі 9491,48 грн. , але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом.

Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Останнє місце реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: вул. Саксаганського, б. 16, м. Дружківка, Донецька обл., отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 9491,48 грн.

Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення штрафних санкцій в сумі 9491,48 грн. задоволенню не підлягає.

З врахуванням викладеного, заборгованість, станом на 30.11.2017 року складає 95834,10 грн., з яких: 5472,24 грн. - заборгованість за кредитом, 90361,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Таким чином, оскільки відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 30.11.2017 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 13 ЦПК України складає 95834,10 гривень.

За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, заборгованості по процентам за користування кредитом в загальній сумі 95834,10 підлягають задоволенню на підставі статей 526, 611, 1054 ЦК України.

Таким чином, оскільки, позов задоволено частково, то треба стягнути у примусовому порядку суму заборгованості за кредитом, та заборгованість по процентам з відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 95834,10 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1603,42 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача ОСОБА_2.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10-13,76-80, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 'ПРИВАТБАНК' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає по вул. Саксаганського, б. 16, м.Дружківка, Донецька обл., РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, поштовий індекс 49094, р/р 3111, МФО 30529, , заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.03.2011 року станом на 30.11.2017 року в сумі 95 834 (дев'яносто п'ять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 10 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 5472 грн. 24 коп.; заборгованості по процентам у сумі 90 361 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" судовий збір в розмірі 1603 (одна тисяча шістсот три) грн. 42 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Є. В. Петров

Повний текст рішення складено 27 березня 2018 року