Справа №538/116/18
Провадження №2/538/174/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

при секретарі Волошиній Л.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Євгенієвича до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області, третя особа Перша лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 21.05.2017 року помер його батько ОСОБА_4. Він є спадкоємцем за заповітом від 29.05.1997 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 усього спадкового майна, як син померлого. Після його смерті залишилося спадкове майно в склад якого входить житловий будинок з погосподарськими будівлями, який знаходиться за адресою: с. Криниця, вул. Садова, буд. 4, Лохвицького району Полтавської області. При зверненні до державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадковий будинок, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Тому позивач був змушений звернутися до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Третя особа - нотаріус Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 21.05.2017 року помер батько позивача ОСОБА_4, свідоцтво про смерть від 24.05.2017 року, видане ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 81 ( а. с. 12 ).

Після його смерті залишилось спадкове майно в склад якого входить житловий будинок з погосподарськими будівлями, який знаходиться за адресою: с. Криниця, вул. Садова, буд. 4, Лохвицького району, Полтавської області.

Згідно Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка під забудову з Земельного фонду колгоспу на підставі рішення виконкому і наказу директора в селі Криниця, Лохвицького району Полтавської області. Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому ОСОБА_2 районної ОСОБА_6 депутатів трудящих від 15.06.1964 року № 152 за типовим проектом будівлі № 181-4 ( а.с. 16).

Державний акт на право приватної власності на землю був виданий ОСОБА_4, який мешкає с. Криниця, вул. Садова, 4, на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ОСОБА_6 народних депутатів від 28.11.1997 року № 441, земельна ділянка площею 0,1544 гектарів, яка розташована на території с. Криниця, вул. Садова, 4, передано для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, акт зареєстровано в Книзі записів державних актівна право приватної власності на землю за № 645 від 24.12.2003 року ( а. с. 15 )

Спадкодавець ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1981 року по 21.05.2017 року, у спадковому будинку на день смерті ОСОБА_4 були зареєстровані: син ОСОБА_1 Євгенієвич, внучка ОСОБА_7, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 міської ради № 1904 від 20.06.2017 року ( а. с. 14 ).

У відповідності до ст. 1269 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, подавши відповідну заяву до нотаріуса. 20.06.2017 року заведена спадкова справа за № 210/2017, заповіт спадкодавцем посвідчувався 29.05.1997 року приватним нотаріусом ОСОБА_5, за реєстром № 424, на житловий будинок з допоміжними господарськими прибудовами та приватизовану земельну ділянку, що розташовані в с. Криниця, вул. Садова, б. 4, мотоцикл марки "ИЖ-Ю", грошовий вклад в ОСОБА_2 відділенні № 3087 Ощадного банку України, акції та право на частку майна ВАТ "Домобудівний комбінат № 1" на користь сина ОСОБА_1 Євгенієвича. Легковий автомобіль марки "Москвич-2140", автопричеп бортовий "КрАЗ 8138", грошові вклади в банку "Україна" та ОСОБА_2 відділенні № 3087 Ощадного банку України на користь сина ОСОБА_3. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що вбачається з відповіді № 324/01-16 Першої лохвицької ДНК від 07.03.2018 року ( а. с. 28 ).

Першою лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок з допоміжними господарськими прибудовами, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори № 130/02-31 від 02.02.2018 року ( а. с. 13 ).

На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно.

У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до інформаційної довідки № 122 від 15.01.2018 року, наданої приватним підприємством "Бюро послуг та консультацій", вбачається, що на житловий будинок розташований в селі Криниця по вулиці Садовій, № 4, Лохвицького району Полтавської області, право власності не зареєстровано ( а. с. 7 ).

Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої ОСОБА_6 депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності.

До компетенції виконкомів місцевих ОСОБА_6 відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих ОСОБА_6, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних ОСОБА_6 із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до даних технічного паспорту станом на 15.01.2018 року, виготовленого ПП "Бюро послуг та консультацій" вбачається, що до складу обєкту входить: А-1 житловий будинок (цегла) загальною площею 60,5м?, житловою площею 36,1 м?, Б - сарай-літня кухня (цегла), В - погріб (цегла), Г - гараж (шлакоблок), № 1 огорожа (шифер), № 2 - вигрібна яма (цегла). З наданої експлікації вбачається, що усі ці обєкти будівництва були побудовані в період з 1965 по 1985 рік.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1268 ЦК України ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 Євгенієвича до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області, третя особа Перша лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 Євгенієвичем, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 4, Лохвицького району, Полтавської області, право власності у порядку спадкування за заповітом після померлого 21.05.2017 року батька ОСОБА_4 на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами: А-1 житловий будинок, загальною площею 60,5м?, житловою площею 36,1 м?, Б - сарай-літня кухня, В - погріб, Г - гараж, № 1 огорожа, № 2 - вигрібна яма, який знаходиться за адресою: вул. Садова, будинок 4, с. Криниця, Лохвицького району, Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_8