Єдиний унікальний номер 725/916/18
Номер провадження 4-с/725/15/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

За участю секретаря: Слободян В.О.

Скаржника: ОСОБА_1

Представника скаржника: ОСОБА_2

Стягувача: ОСОБА_3

Державного виконавця: Чабан Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Другий відділ Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання неправомірними дій державного виконавця, що були вчинені 07.02.2018 року та 13.02.2018 року, а також визнання незаконною вимоги виконавця, -

ВСТАНОВИВ :

06.02.2018 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Посилався на те, що постановою від 09.01.2018 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №55495347 за виконавчим листом №725/5551/16ц, виданим Першотравневим районним судом м.Чернівці 29.12.2017 року. Зазначену постанову було отримано боржником 11.01.2018 року.

Постановою від 09.01.2018 року було зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та зобов'язано його усунути перешкоди ОСОБА_3 у здійснені права власності нежитлової будівлі - магазину, що розташований по АДРЕСА_1 загальною площею 76,9 кв.м. шляхом звільнення зазначеного приміщення від майна, що йому належить.

09.02.2018 року ним було отримано виклик державного виконавця від 05.02.2018 року №1888/3 у якому містилися вимоги щодо надання: пояснень щодо невиконання вимог виконавчого документа; відомості про доходи та місце роботи; відомості про майно, кошти; відомості про майнові права.

Крім того, 07.02.2018 року та 13.02.2018 року мали місце незаконні дії щодо примусового звільнення приміщення по АДРЕСА_1 та вивезення належного йому та іншим особам майна із цього приміщення.

Вважає, що вимоги, викладені у викликові від 05.02.2018 року та дії, вчинені державним виконавцем є незаконними та такими, що грубо порушують положення Закону.

Так, старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Чернівці ГТУЮ в Чернівецькій області не було надіслано боржнику повторно постанову із вимогою щодо примусового виконання рішення. Також виконавцем не було його повідомлено про те, коли буде проведено перевірку добровільного виконання рішення суду та натомість надіслано виклик із вимогою про надання інформації, яка не є предметом виконавчого провадження.

Також 07.02.2018 року без допуску його як боржника до приміщення по АДРЕСА_1 стягувачем та державним виконавцем за допомогою приватної охоронної фірми було замінено замок вхідних дверей та 13.02.2018 року без його відома з приміщення було вивезено усі його речі, в тому числі і з мансарди, яка не входить до площі приміщення 76,9 кв.м.

Просив визнати незаконною вимогу, що міститься у листі від 05.02.2018 року про надання інформації та копій документів. Також просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці ГТУЮ в Чернівецькій області, що були вчинені 07.02.2018 року та 13.02.2018 року.

Представником Другого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області було подано до суду письмові заперечення на скаргу, в яких державний виконавець вказувала на те, що дії, вчинені у межах виконавчого провадження були правомірними. Просила відмовити в задоволенні скарги.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав та підтвердив, викладені в ній обставини. Просив скаргу задовольнити.

Представник скаржника також скаргу підтримала. Пояснила суду, що дії державного виконавця, вчинені 07.02.2018 року та 13.02.2018 року не відповідають вимогам Закону. Просила скаргу задовольнити.

Представник Другого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області заперечувала проти скарги з підстав, викладених у поданих до суду запереченнях. Просила відмовити в задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_3 у судовому засіданні також заперечувала проти скарги. Пояснила суду, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу ухилявся від виконання рішення суду та чинив їй перешкоди у здійсненні права власності. Просила відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників скарги, дослідивши письмові докази провадження, суд, приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права та свободи; б) у триденний строк з дня, з коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з поданої до суду скарги, боржник по виконавчому провадженню вважає, що його права були порушені, оскільки державним виконавцем було надіслано йому вимогу про надання інформації та копій документів та вчинено протиправні дії 07.02.2018 року та 13.02.2018 року.

Як було встановлено судом, постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 20.12.2017 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.09.2017 року у справі №725/5551/16-ц було частково скасовано та частково змінено. Усунуто перешкоди ОСОБА_3, у здійсненні права власності нежитлової будівлі - магазину, розташованому за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 76,9 кв.м. шляхом звільнення зазначеного приміщення від майна, що належить ОСОБА_1 (а.с.32-34).

Зазначеною постановою суду було встановлено, що ОСОБА_3 належить нежитлова будівля магазину по АДРЕСА_1, загальною площею 76,90 кв.м. ОСОБА_3 зверталася до Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу неправомірних дій ОСОБА_1, який не впускає її до належного їй приміщення.

29.12.2017 року Першотравневим районним судом м. Чернівці у справі №725/5551/16-ц було видано виконавчий лист (а.с. 25).

04.01.2018 року стягувачем ОСОБА_3 було пред'явлено зазначений виконавчий лист до виконання (а.с.24).

На підставі вказаної заяви 09.01.2018 року старшим державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №55495347 з примусового виконання виконавчого листа №725/5551/16-ц (а.с.27). Одночасно вказаною постановою було роз'яснено боржнику ОСОБА_1 його обов'язок виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Постанову від 09.01.2018 року було отримано ОСОБА_1 11.01.2018 року, про що він сам зазначає у поданій до суду скарзі.

Даючи оцінку аргументам боржника, що були викладені ним у поданій до суду скарзі, суд враховує таке:

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (Стаття 3 Закону).

Перелік заходів примусового виконання наведено у ст. 10 вказаного Закону, згідно з п. 5 якої цей перелік не є вичерпним.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями ст. 63 Закону визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Аналізуючи вище викладені положення Закону, а також зміст постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 20.12.2017 року суд зауважує, що у ній не встановлено обов'язку саме ОСОБА_1 звільнити приміщення АДРЕСА_1 а лише визначено спосіб захисту прав ОСОБА_3 шляхом звільнення належного їй на праві власності приміщення.

Окрім того, суд враховує, що відповідно до ст. 271 ЦПК України та ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Проте, ОСОБА_1 до суду із заявою про роз'яснення відповідного рішення суду не звертався. Більше того, у поданому старшому державному виконавцю клопотанню від 02.02.2018 року, боржник сам вказував на те, що у рішенні суду немає визначеного обов'язку щодо звільнення ним приміщення (а.в.п.35).

З урахуванням зазначеного, суд вважає безпідставним посилання скаржника на протиправність дій виконавця у зв'язку з невиконанням вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями ч. 1, ч.2 ст. 18 Закону визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Як було встановлено судом, державним виконавцем було повідомлено боржника про необхідність виконання рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 було отримано зазначене повідомлення 11.01.2018 року, а тому визначений десятиденний термін сплив 22.01.2018 року.

29.01.2018 року державним виконавцем було проведено перевірку виконання боржником рішення та встановлено, що рішення не виконано, будівля зачинена, від рухомого майна не звільнена. Зазначена обставина підтверджується актом від 29.01.2018 року.

Того ж дня ОСОБА_1 було надіслано запит щодо термінового надання вичерпної інформації про наявність рухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

30.01.2018 року стягувачем та власником зазначеної нежитлової будівлі було надано дозвіл органу ДВС на проникнення до належної їй на праві власності нежитлової будівлі-магазину, розташованої у АДРЕСА_1 та здійснення необхідних виконавчих дій.

У подальшому, 31.01.2018 року державним виконавцем було надіслано повідомлення учасникам виконавчого провадження про те, що 07.02.2018 року о 15 год. 00 хв. відбудеться примусове виконання виконавчого листа №725/5551/16 ц від 29.12.2017 року.

Постановою від 31.01.2018 року до участі у проведенні виконавчих дій було залучено працівників Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Також 05.02.2018 року державним виконавцем було надіслано ОСОБА_1 виклик, яким зобов'язано його з'явитись до виконавця 08.02.2018 року та надати пояснення по факту невиконання вимог виконавчого документа. Одночасно у вказаній вимозі виконавцем було зобов'язано боржника надати відомості про доходи та місце роботи; відомості про майно, кошти; відомості про майнові права, копії офіційних документів (а.в.п. 36).

Скаржник у поданій до суду скарзі просив визнати вказану вимогу незаконною, оскільки вважає, що виконавець не мав права вимагати у нього вказані відомості.

Даючи оцінку вказаним обставинам, суд звертає увагу на те, що у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець наділений повноваженнями щодо безпосереднього доступу до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

Таким чином, з урахуванням того, що вказані вимоги виконавця не стосувалися виконання рішення суду, а тому вони не є обов'язковими та відповідно не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків.

Судом також встановлено, що 07.02.2018 року державним виконавцем за участю понятих та стягувача було прийнято рішення про примусове проникнення до нежитлової будівлі-магазину, що по АДРЕСА_1 де проведено опис майна та здійснено заміну замків, двері з боку незаконної прибудови опечатано (а.в.п.42).

Виявлене у приміщенні майно було описано те передано на зберігання іншому зберігачу (а.в.п. 49-53).

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має також право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

При цьому, у поданих до суду запереченнях державний виконавець вказував на те, що у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області, окрім виконавчого провадження №55495347, перебуває на виконанні виконавче провадження №54334013 про стягнення боргу з ОСОБА_1 (а.в.п.40)

З урахуванням зазначеного, суд наголошує, що передача виявленого майна на зберігання іншому зберігачу та його подальша реалізація не стосується виконавчого провадження №55495347 та не є предметом розгляду даної скарги.

Отже, суд, ознайомившись з усіма доводами сторін та матеріалами виконавчого провадження, приходить до переконливого висновку, що дії Другого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області були правомірними.

Згідно ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3, п.18 постанови №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга - необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.8, 81, 247, 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Другий відділ Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання неправомірними дій державного виконавця, що були вчинені 07.02.2018 року та 13.02.2018 року, а також визнання незаконною вимоги виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька