Справа № 645/3504/16-ц
Провадження № 2/645/81/18
У Х В А Л А

23 лютого 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

при секретарі Погрібняк А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Замнамбіі, але так трапилось що Жафар, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання спадкового договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просе визнати недійсним спадковий договір № 2913 від 08.12.2015 року, укладений між ОСОБА_5 та Замнамбії Жафар, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за яким відповідачка набула право власності на квартиру № 353 в будинку № 250-А по Салтівському шосе в м. Харкові.

Від представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 було подано клопотання про призначення у справі посмертної судової психолого-психіатричної експертизи. В обґрунтування клопотання посилався на те, що його померла бабуся ОСОБА_5 за життя висловлювала однозначні наміри, щоб після її смерті право власності на квартиру перейшло до нього та його матері ОСОБА_6, але так трапилось, що донька ОСОБА_5 ОСОБА_6, померла раніше ніж бабуся. На думку позивача, єдиним поясненням того, що ОСОБА_5 уклала спадковий договір на користь особи, яка не є членом родини. З урахуванням викладеного, на думку позивача, єдиним поясненням таких дій ОСОБА_5 могло слугувати перебування її на час укладення спадкового в стані, який виключав можливість усвідомлення нею значення своїх дій та унеможливлював керування ними, робив неможливе критичне сприяння передачі нерухомого майна малознайомій людині, оскільки після смерті своєї доньки ОСОБА_6, ОСОБА_5 через переживання, гостру психічну травму, затяжну стресову ситуацію почала виявляти ознаки порушення нервової та психічної діяльності.

Представник відповідача ОСОБА_7 Жафар ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї доказів, суд приходить до наступного висновку.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Так, згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Частиною 1 ст. 105 ЦПК України встановлено вичерпний перелік обовязкового призначення експертизи судом за клопотанням хоча б однієї із сторін, а саме - якщо у справі необхідно встановити характер і ступінь ушкодження здоровя, психічний стан особи, вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України, викладених в п.14 Постанови Пленуму №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності. При чому, судово-психіатрична експертиза в цивільних справах обовязково призначається: для визначення психічного стану особи в справах про визнання громадян недієздатними; у справах про поновлення громадянина в дієздатності.

В інших випадках призначення експертизи є не обовязком, а правом суду.

Предметом посмертної психолого - психіатричної експертизи є оцінка психічного стану особи, її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період юридично значущої дії (угоди), яка сталася у минулому.

Завданнями посмертної психолого - психіатричної експертизи є:

-діагностична кваліфікація психічного стану особи, при наявності психічних розладів обґрунтування їх синдромальної та нозологічної належності.

-оцінка ступеня важкості проявів виявлених психічних порушень.

-співвідношення виявлених психічних розладів з положеннями закону (ЦК і ЦПК України) у рамках формули дієнедіїздатності, що складають її критерії.

-рішення питань про здатність (нездатність) особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, що цікавить суд.

Проте, доводи клопотання ґрунтуються на власному припущенні позивача, оскільки не підтверджені жодними медичними даними.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Крім того, пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Вказані вище правові позиції Верховного Суду України є обовязковими для всіх судів.

З даним позовом до суду позивач звернувся 20.07.2016 року.

З врахуванням вищевикладеного, та беручи до уваги те, що проведення судової психолого-психіатричної експертизи для вирішення поставлених позивачем та його представником запитань потребує значного часу, що призведе до затягнення розгляду справи, а також враховуючи те, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За таких обставин призначення по справі посмертної судової психолого-психіатричної експертизи не сприятиме реалізації завдань судочинства. Тому враховуючи доказове значення висновків такої експертизи в контексті умов її проведення (вартість, строк проведення, обсяг вихідних даних, відсутність під експертної особи тощо) суд дійшов висновку про недоцільність її призначення, в зв'язку із чим клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 103, 105, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про призначення у справі посмертної судової психолого-психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -