Ухвала

19 березня 2018 року

м. Київ

справа № 758/587/17

провадження № 22-ц/796/3427/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А. перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги директора ТОВ «Ресурс Центр-М» Храпачевського Максима Володимировича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Уманьагрохім» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2018 року директор ТОВ «Ресурс Центр-М» Храпачевський М.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року про передачу справи для розгляду за підсудністю до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналізуючи зміст наведеної статті можна зробити висновок, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження у разі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання недійсним договору іпотеки. Оскільки зазначений договір був укладений між ТОВ «Ресурс Центр-М» та ОСОБА_4, то Храпачевський М.В., як директор ТОВ «Ресурс Центр-М», має право на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Оскаржувана ухвала постановлена 02 лютого 2018 року, апеляційна скарга директора ТОВ «Ресурс Центр-М» була направлена на адресу Апеляційного суду м. Києва 05 березня 2018 року, що підтверджується відтиском поштового штемпеля, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Храпачевський М.В. у своїй скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження з посиланням на те, що судове рішення було прийнято без виклику сторін, його взагалі не було залучено до участі у справі, а про оскаржуване рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, де воно було оприлюднене 15 лютого 2018 року. На підтвердження зазначеного, надав копію оскаржуваної ухвали, яка роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень із зазначенням дати оприлюднення.

Зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження директором ТОВ «Ресурс Центр-М» пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Однак, подана апеляційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки директором ТОВ «Ресурс Центр-М» в порушення вимог статті 356 ЦПК України не надано суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Наданий апелянтом документ про сплату судового збору не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки являє собою тільки заповнений бланк, який скріплено печаткою юридичної особи ТОВ «Ресурс Центр-М», що не є банківською установою.

З огляду на викладене, директору ТОВ «Ресурс Центр-М» ХрапачевськомуМ.В. необхідно надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Ресурс Центр-М» Храпачевського Максима Володимировича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту строк до 19 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець