Єдиний унікальний номер 725/1566/18
Номер провадження 2-н/725/44/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши заяву МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ :

МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

У поданій заяві стягувач посилався на те, що боржники постійно проживають у квартирі №75, що по вул. Текстильників, 17-А, однак не сплачують належним чином плату за отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.01.2014 року по 31.12.2017 року у них виникла заборгованість у розмірі 8155 грн. 94 коп.

За змістом ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст.ст.1, 20 Закону України, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Крім того, суд враховує положення ст.257 ЦК України, відповідно до яких загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як було встановлено судом, заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу лише 22.03.2018 року, а тому початком перебігу строку позовної давності є 22.03.2015 року.

Суд також приймає до уваги розяснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.9 постанови №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», згідно яких наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує , не визнає або оспорює свій обовязок перед кредитором; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог (п.10 Постанови).

Окрім того, як було встановлено судом, заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості з боржників солідарно.

За змістом ст.541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмету зобовязання.

У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо ( ч.1 ст.543 ЦК України).

Однак, у даному випадку підстави для покладення на відповідачів солідарного обовязку необґрунтовані.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2, 78, 160, 161, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька