Справа № 466/8376/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Пірко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визначення порядку спілкування батька із дитиною

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини, усунення перешкод у лікуванні, зобов'язанні до вчинення дій,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_3, третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визначення порядку спілкування батька із дитиною. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року у справі за № 462/3995/15-ц про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні ОСОБА_3 було встановлено час для спілкування з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності ОСОБА_2 щотижня кожної п'ятниці з 18.00 год. до 19.00 год. неділі за місцем його проживання АДРЕСА_1. Однак, при виконанні вказаного рішення після проведення свого часу з батьком, донька ОСОБА_4 неодноразово скаржиться на те, що зміна місця проживання (з п'ятниці по неділю) значно відбивається на її здоров'ї, оскільки після проведеного часу з батьком, ОСОБА_4 відчуває втому. Це пояснює тим, що не може міцно, комфортно спати у батька, прокидається змучено або збудженою. Окрім цього, дитині слід проводити гігієнічні процедури вранці і ввечері, оскільки вона сама це зробити не в змозі, і соромиться, коли це їй, як дівчинці проводить батько. Тому позивачка просить змінити порядок зустрічей із батьком з тим, щоб дитина ночувала за своїм місцем проживання. У зв'язку із цим просить визначити порядок спілкування ОСОБА_3 із дочкою ОСОБА_4, встановивши наступний графік - кожної суботи з 10:00 до 19:00 або кожної неділі з 11:00 до 19:00 за місцем його проживання АДРЕСА_1 в присутності судового виконавця.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_5 свої позовні вимоги ствердила та дала пояснення, аналогінчі змісту позову.

Відповідач ОСОБА_3 первісний позов заперечив та звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просить:

-визначити місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком - ОСОБА_3 за місцем його проживання;

-зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у лікуванні доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в державних медичних установах України та поза її межами, а також у приватних медичних клініках, у фізичних осіб, які мають відповідний фах та ліцензію МОЗ України;

-зобов'язати ОСОБА_2 пройти психіатричне обстеження у КЗ "Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня" м.Львів, вул. Кульпарківська, 95, на предмет з'ясування її психіатричного стану здоров'я.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 02 лютого 2010 р. ухвалою Залізничного районного суду м.Львова було затверджено мирову угоду, відповідно до якої судом було зобов»чзано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у лікуванні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в державних медичних установах м.Львова та поза його межами у приватних медичних клініках, у фізичних осіб, які мають вдповідний фах та ліцензію МОЗ України. 14.12.2015р. рішенням Залізничного районного суду м.львова встановлено графік спілкування батька з дитиною. Однак, мати ОСОБА_2 не виконує ні ухвалу ні рішення суду. ОСОБА_4 хворіє, має діагноз м'язева дистрофія, являється інвалідом дитинства до 18 років. Через місяць від народження доньки відповідачка ОСОБА_2 відмовилася доньку лікувати, годувати та доглядати, що призвело до катастрофічного стану дитини-інваліда, яка у віці 10 років важить близько 16.7 кілограм. При чому вга дитини не змінюється протягом останніх років, при одночасному збільшенні росту доньки. Протягом 2009-2017 рр. ОСОБА_3 систематично звертався до органу опіки та піклування Залізничної районної ідміністрації м. Львова з приводу неналежного догляду та лікування малолітйьої дитини-інваліда ОСОБА_6, яка проживає з матір'ю за адресою АДРЕСА_2.Від народження дитини ОСОБА_2 неодноразово відмовлялася не лише лікувати дитину, але й навіть цд обстеження стану здоров'я дитини в умовах стаціонару. Чисельні факти таких відмов є зафіксовані в медичній ржументації. 03.11.2017р. ОСОБА_3 звернувся до органу опіки та піклування з письмовою обгрунтованою заявою, якою просив визначити місце проживання доньки - ОСОБА_4, 2007 р.н. з батьком - ОСОБА_3 за місцем проживання. Таке рішення органом опіки та піклування прийнято не було. Тому вимушений зверратись до суду. З 06.11.2017р. по 07.11.2017р. донька перебувала на стаціонарному лікуванні "Західноукраїнський спеціалізований дитячий центр" відділення для лікування та реабілітації дітей з уродженням нервової системи та психіки за адресою м. Львів, вул. Дністерська, 27. Однак, лікарям не вдалося провести курс лікування донці, оскільки прибула матір дитини ОСОБА_2, влаштувала скандал, і всупереч застереженням лікарів та самої дитини, силою забрала доньку із вказаного медичного закладу, повідомивши при цьому усно, що вона просто та банально не довіряє таким лікарям. Тому вимушений просити суд зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у проведенні лікування дитини. Виходячи із неадекватності поведінки матері ОСОБА_2 щодо дитини, вважає, що останній слід пройти психіатричне обстеження,щоб виключити наявність у неї психічного захворювання, яке загрожує дитині.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністарції м. Львова проти позову ОСОБА_3 заперечила та пояснила, що не вбачає підстав для зміни місця проживання дитини, визначивши таке із батьком. Окрім цього не вбачає підстав для зобов'язання ОСОБА_2 пройти психіатричне обсетження, оскільки для цього відсутні об'єктивні підстави. Стосовно позову ОСОБА_2 покладається на розсуд суду.

Заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, вивчивши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позови підлягають до задоволення частково з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4,2007 року народження, проживає із матір'ю ОСОБА_2, 1969 року народження за адресою АДРЕСА_2. Батько дитини ОСОБА_7, 1970 року народження ,проживає у АДРЕСА_1. Обоє батьків забезпечені житлом. Батькові органом опіки та піклування Залізничної районної адміністрації м.Львова та рішенням Залізничного суду м.Львова визначався час для спілкування з дитиною.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того,з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору суд приймає до уваги ті медичні документи, які надані суду в підтвердження діагнозу та необхідності проведення лікування дитини.

Окрім цього, згідно ч.2 ст. 171 СК України дитина, яка досягла віку 9 років, вправі висловити свою думку щодо визначення місця її проживання.

Позивачка ОСОБА_2 просить змінити порядок та графік зустрічей батька із дитиною, встановивши наступний графік - кожної суботи з 10:00 до 19:00 або кожної неділі з 11:00 до 19:00 за місцем його проживання АДРЕСА_1 в присутності судового виконавця.

Відповідно до ч. 6 статті 7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї.

На думку суду, запропонований ОСОБА_2 графік зустрічей із дитиною дещо обмежує час ,під час якого батько зможе реалізувати своє право на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Для реалізації прав батька на спілкування, виховання, забезпечення навчального процесу, а також його участі у забезпеченні медичного обстеження та лікування дитини слід встановити графік, за яким дитина у робочий час зможе більше часу проводити з батьком. При цьому суд приймає до уваги покликання матері ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_4, 2007 року народження, як дівчинка, потребує більшої участі та уваги у питання особистої гігієни з боку матері, аніж батька. Таку ж особисту думку з цього приводу висловила і сама малолітня дитина, яка зазначила про її однаково прихильне відношення до обох батьків , бажання ,щоб вони обоє приймали участь у її вихованні та спілкуванні з нею. Однак, при цьому дитина вказала на більш комфортні для неї умови в нічний час за місцем проживання матері, якої не соромиться як дівчинка під час вечірніх та вранішніх гігієнічних процедур. Але, разом з тим зазначила, що в робочий час батько більш активніше займається нею, ніж мати.

Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 грудня 1991 року визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Згідно ч.І та ч.2 ст.12 Конвенції дитині слід забезпечити здатність сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Згідно ч.І ст.13 вказаної Конвенції, - дитина має право вільно висловлювати свої думки.

Виходячи із побажань, висловлених малолітньою ОСОБА_4 у присутності представника органу опіки, враховуючи стан її здоров'я, пояснень обох батьків, а також із врахуванням думки представника органу опіки, суд вважає, що найбільш оптимальним є визначення батькові ОСОБА_3 час виховання та спілкування з донькою ОСОБА_4, 2007 року народження, без присутності ОСОБА_2 щотижня кожної п'ятниці з 10 до 19 год., кожної суботи з 10 до 19 год. та другої і четвертої неділі місяця з 10 до 19 год. за місцем його проживання АДРЕСА_1. Решту часу дитина перебуватиме з матір'ю.

Позов про визначення місця проживання дитини з батьком ОСОБА_3 до задоволення з цих же підстав не підлягає.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України.

У Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року передбачено, що дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для батьків .

Отже, при розгляді вимоги позивача ОСОБА_3 про зобов»язання матері ОСОБА_2 не чинити перешкод у лікуванні ОСОБА_4 , суд виходить саме із цього принципу.

Враховуючи розбіжності у вимогах батьків щодо лікування, різне їх бачення способів такого лікування, суд ,виходячи із інтересів дитини та передбаченого Конституцією її права на медичну допомогу, вважає, що такі вимоги слід задовольнити і зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у лікуванні ОСОБА_4, 2007 року народження, у державних, приватних медичних установах України, що мають відповідні ліцензії МОЗ України, та за відповідним скеруванням - поза її межами.

Позивач ОСОБА_3 просить у своєму позові зобов'язати ОСОБА_2 пройти психіатричне обстеження у КЗ "Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня" м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, на предмет з'ясування її психіатричного стану здоров'я, оскільки дії, які остання вчиняє по відношенню до нашої доньки, межують зі здоровим глуздом. При цьому покликається на те, що про психічні відхилення ОСОБА_2 свідчить передача "Говорить Україна" тема: - "Голодна дюймовочка», яка вийшла в ефір 02.08.2017р., на якій практикуючим лікарем психіатром ОСОБА_8 було висловлено своє практичне бачення наявності у ОСОБА_2 серйозних психічних розладів та її «задовільного психіатричного стану здоров'я. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що був запрошений на таку передачу і при спілкуванні з батьками зауважив, що їм обом слід спілкуватись із психологом з приводу відношення до дитини та відносин одне з одним, оскільки явно виражена одне до одного агресія лише шкодить інтересам дитини та її здоров'ю.

Вимога ОСОБА_3 не підлягає до задоволення, оскільки така є безпідставною, а дослідження психічного стану ОСОБА_2 виходить за межі предмету позову.

Керуючись ст.ст.10, 62 263,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_9 час виховання та спілкування з донькою ОСОБА_4, 2007 року народження, без присутності ОСОБА_2 щотижня кожної п'ятниці з 10 до 19 год., кожної суботи з 10 до 19 год. та другої і четвертої неділі місяця з 10 до 19 год. за місцем його проживання АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у лікуванні ОСОБА_4, 2007 року народження у державних, приватних медичних установах України, що мають відповідні ліцензії МОЗ України, та за відповідним скеруванням - поза її межами.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів.

Суддя Г. Б. Білінська