Справа № 452/3070/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"14" лютого 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

з участю : представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника відповідачів-позивачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за :

1.позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення солідарно боргу за кредитним договором;

2.зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу;

3.зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Івановичадо Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання Договорів поруки припиненими,

встановив:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно суму боргу за кредитним договором в розмірі 12 170,35 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 23.09.2014 р., становить 164 174,48 грн., зяких : кредитна заборгованість 10 922 дол. США(147 335,55 грн.); заборгованість по процентам 1 248,28 дол. США (16 838,93 грн.); та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит 7 433,89 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 24.06.2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» (далі - Банк) та ОСОБА_4. уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого Банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 24 530,00 доларів США терміном до 24.06.2015 р. з оплатою 13,5 % річних за користування кредитом протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. По закінченні цього строку та кожного наступного місяця, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. ОСОБА_4 зобовязався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів (455 дол.США) в день сплати ануїтетного платежу 24 число кожного календарного місяця строку кредитування.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязань ОСОБА_7 за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договори поруки №212762 та 212763 від 24.06.2008 р.

Заборгованість відповідачів перед Банком з'явилась у зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 умов Кредитного договору, а саме порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту, нарахованих процентів.

ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 24.06.2008 року, укладені між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ним недійсним. В обґрунтування вказаного зустрічного позову покликається на те, що : - йому, перед укладенням Кредитного договору, у письмовій формі не було повідомлено про кредитні умови; - умови Кредитного договору є несправедливими, так як, всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договорених прав та обовязків на шкоду позичальника, зокрема, право на підняття відсоткової ставки одноособово з врахуванням повідомлення позичальника. Згідно ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», субєкт підприємницької діяльності, що надає послуги, не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. У відповідача було відсутнє право видавати валютні кредити, так як у нього була відсутня індивідуальна ліцензія НБУ на здійснення валютних операцій. Згідно ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду зустрічну позовну заяву, яку уточнили під час розгляду справи, в якій просилиприпинити поруку, яка виникла згідно з договорами №212762 та 212763 від 24.06.2008 р., укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»та ними відповідно. Свої вимоги мотивують тим, що вищевказані договори ними було підписано з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 24.06.2008 р.Відповідно до п. 2.1. Договорів поруки, Кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя.

З матеріалів доданих до первісного позову (про які їм не було відомо) вбачається що відбулися зміни умов основного договору внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, а саме:

-Додаток №1 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», який є невід'ємною частиною договору кредитування здійснюється на період з 07.2008р. по 06.2015р. - сума погашення основної суми кредиту станом на 06.2015р. становить 24530,00 дол. США, а проценти за користування кредитом 13404,99 дол. США;

-Додаток 1/1 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», який є невід'ємною частиною договору кредитування здійснюється на період з 07.2008р. по 06.2015р. - сума погашення основної суми кредиту станом на 06.2015р. становить 24530,00 дол. США; а проценти за користування кредитом 14731,67 дол. США.

Відбулася зміна зобов'язання без згоди поручителя(збільшення основного зобовязання - суми процентів за користування кредитом), внаслідок чого збільшується обсяг їх відповідальності. Такі дії відбулися без погодження з поручителями, а тому така порука повинна бути припинена.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Крім того, поручителі не отримували жодної вимоги кредитора, а відтак у Кредитора не виникло право на солідарне стягнення заборгованості за Основним договором.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 серпня 2015 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у вищевказаній цивільній справі.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07грудня 2015 р., за клопотанням представника відповідачів-позивачів, було призначено судово-економічну експертизу, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16лютого 2017 р., у звязку із поверненням 13 лютого 2017 року в Самбірський міськрайонний суд Львівської області вказаної цивільної справи із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз без висновку судово-економічної експертизи, відновлено провадження в справі.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2017 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід» та залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід».

12 грудня 2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід» збільшило позовні вимоги за первісним позовом, просить стягнути на їх користь із ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 24.06.2008 р. в розмірі 12 170,35 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 12.12.2017 р., становить 330 181,59 грн., з яких : кредитна заборгованість 10 922,07 дол. США (296 315,75 грн.); заборгованість по процентам 1 248,28 дол. США (33 865,83 грн.); та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит 14 970,87 грн.

В судовому засіданні представники позивача, ОСОБА_1 та ОСОБА_2,первісний позов підтримали, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили задовольнити.

Представник відповідача - ПАТ «УкрСиббанк», в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду письмові заперечення на зустрічні позовні заяви, в яких просив у задоволенні зустрічних позовів відмовити за безпідставністю. Крім того, подав до суду заяву про застосування строків позовної давності під час розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_4про визнання Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 24.06.2008 рокунедійсним.

Представник відповідачів-позивачів, ОСОБА_3,первісний позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити; зустрічні позови підтримав, просив задовольнити, покликаючись на правові підстави, викладені в зустрічних позовах.

З'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд прийшов до наступних висновків:

Судом встановлено, що Акціонерний комерційний інноваційний банк«УкрСиббанк» та ОСОБА_4 24.06.2008 року уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, згідно з умовами якого Банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 24 530,00 доларів США терміном до 24.06.2015 р. з оплатою 13,5 % річних за користування кредитом протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. Після закінченні цього строку та кожного наступного місяця, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. ОСОБА_4 зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів (455 дол.США) в день сплати ануїтетного платежу 24 число кожного місяця, наступного за тим, за який було надано кредит.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Акціонерний комерційний інноваційний банк«УкрСиббанк»свої зобов'язання за договором виконав, надавши ОСОБА_4 кредит у розмірі 24 530,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №37 від 24.06.2008 р.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Аналогічні положення містяться у з п. 6.1.2Кредитного договору, відповідно до якого банк набув право, при порушенні Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань за Кредитним договором строком більше ніж на один місяць, визнати термін повернення кредиту таким що настав та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит.

Згідно вимоги від 11.08.2014 р. №30-11/15267, ПАТ «УкрСиббанк», у звязку із виникненням, станом на 06.08.2014 р., у ОСОБА_4 за Кредитним договором від 24.06.2008 рокузаборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в сумі 11 997,84 дол.США, вимагав від ОСОБА_4 усунення порушень Кредитного договору, а саме: погашення простроченої заборгованості, протягом 31 календарного дня з дати одержання вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 23.09.2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором від 24.06.2008 року становить 12 170,35 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 23.09.2014 р., становить 164 174,48 грн., з яких : кредитна заборгованість 10 922 дол. США (147 335,55 грн.); заборгованість по процентам 1 248,28 дол. США (16 838,93 грн.); та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит 7 433,89 грн.

Із заяви представникапозивача - ТОВ «Фінанс Консалтинг Захід»,від 12.12.2017 р. про збільшення позовних вимог відомо, що розрахунокзагальної суми заборгованості ОСОБА_4 перед позивачем за Кредитним договором від24.06.2008 року проведено із врахуванням курсу НБУ, станом на 12.12.2017 р., і вона становить 330 181,59 грн.,з яких : кредитна заборгованість 10 922,07 дол. США (296 315,75 грн.); заборгованість по процентам 1 248,28 дол. США (33 865,83 грн.); та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит 14 970,87 грн.

Зазначені докази відповідачами-позивачами та їх представником в судовому засіданні не спростовані, призначена ухвалою суду від 16лютого 2017 р.за клопотанням представника відповідача-позивача судово-економічна експертиза не проведена через не проведення її оплати відповідачем-позивачем ОСОБА_4

За таких обставин суд прийшов до висновку, що відповідач-позивачСухарО.Р. не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання, передбаченіКредитним договором№0 від 24.06.2008 р.,у звязку з чим позов в частині щодо дострокового повернення кредиту, процентів та пені є підставним.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_4. зобов'язань перед Акціонерний комерційний інноваційний банк«УкрСиббанк» за Кредитним договором №0 від 24.06.2008 року було укладено Договори поруки №212762 та №212763 від 24.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відповідно.

Згідно до ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п.п.1.1 Договорів поруки №212762 та №212763 від 24.06.2008 року, поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_4. усіх його зобовязань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору№0 від 24.06.2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.п.1.4 Договорів поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

На підставі п.п.2.2 Договорів поруки, у випадку невиконання Боржником своїх зобовязань за основним договором Кредитор має право предявитисвої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги.

Строк дії договорів поруки встановлений п.п.3.1 - до повного припинення всіх зобовязань Боржника за Основним (кредитним) договором.

Як встановлено судом, станом на 23.09.2014 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором від 24.06.2008 року становила12 170,35 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 23.09.2014 р., становило 164 174,48 грн., та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів 7 443,89 грн.

Згідно вимог №30-11/15268 від 11.08.2014 р. та №30-11/15269 від 11.08.2014 р., ПАТ «УкрСиббанк», у звязку із виникненням, станом на 06.08.2014 р., у ОСОБА_4 за Кредитним договором від 24.06.2008 року заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в сумі 11 997,84 дол.США, вимагав від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погашення простроченого зобовязання протягом 31 календарного дня з дати одержання вимоги.

Статтею 526 ч.1 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів-позивачівСухара ОСОБА_8, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 суми заборгованості за Кредитним договором №0 від 24.06.2008 року в розмірі 330 181,59 грн. є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

При цьому суд відхиляє посилання відповідачів-позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, викладені в письмовому запереченні на первісний позов і зустрічній позовній заяві, та їх представника ОСОБА_3 в судовому засіданні на ті обставини, що Банк змінив зобовязання без згоди поручителів, внаслідок чого збільшився обсяг їх відповідальності - збільшилась сума процентів за Кредитним договором з 13 404,99 дол.США (Додаток №1 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», який є невід'ємною частиною Кредитного договору) до 14 731,67 дол.США (Додаток 1/1 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», який підписаний Кредитором і Боржником 19.03.2009 р. на підставі Додаткової угоди до Кредитного договору, і є невід'ємною частиною Кредитного договору), що згідно ч.1 ст.559 ЦК України є підставою для припинення поруки, оскільки, згідно п.п.1.1 Договорів поруки №212762 та №212763 від 24.06.2008 року, поручителівзяли на себе зобовязання перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_4. усіх його зобовязань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору№0 від 24.06.2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Тобто суд вважає, що поручителі при підписанні договорів поруки погодили визначення розміру процентної ставки за Кредитним договором у майбутньому на підставі додаткових угод, тому встановлення процентної ставки за додатковими договорами не є збільшенням обсягу відповідальності поручителів.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідачів-позивачів та їх представника про те, що поручителі не отримували жодної вимоги кредитора, а відтак у Кредитора не виникло право на солідарне стягнення заборгованості за Основним договором, так як дані обставини спростовуються долученими до первісного позову та дослідженими в судовому засіданні письмовими вимогами №30-11/15268 від 11.08.2014 р. та №30-11/15269 від 11.08.2014 р. та реєстром рекомендованих відправлень Кредитора (а.с.50-55 т.1).

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Оскільки строк виконання основного зобовязання за Кредитним договором №0 від 24.06.2008 року визначений 24 червня 2015 р., а вимоги (повідомлення) №30-11/15268 та №30-11/15269 поручителям скеровані 11.08.2014 р., суд прийшов до висновку, що кредитор, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобовязання і зобовязаний був предявити позов до поручителів протягом 6 місяців з дати, наступної після спливу 31календарного дня, встановленого для погашення простроченого зобовязання, тобто до 12.03.2015 р.

Первісний позов предявлено Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» 13.10.2014 р., тобто в межах 6-ти місячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає, що первісний позов є підставним і його слід задовольнити в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Як встановлено судом,24.06.2008 рокуміж Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 позичальником,укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, згідно з умовами якого Банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 24 530,00 доларів США терміном до 24.06.2015 р. з оплатою 13,5 % річних за користування кредитом протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. Після закінченні цього строку та кожного наступного місяця, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. ОСОБА_4 зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів (455 дол.США) в день сплати ануїтетного платежу 24 число кожного місяця, наступного за тим, за який було надано кредит.

Крім того, 19.03.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_4укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №0від 24.06.2008 року, згідно з умовами якої Сторони домовились змінити розмір ануїтетного платежу за Договором:

у період з24.03.2009 р. по 24.08.2009 р. у розмірі 259,20 дол.США;

у період з24.09.2009 р. по 24.06.2014 р. у розмірі 455дол.США;

у період з24.07.2014 р. до кінця терміну дії Договору у розмірі 640 дол.США, якщо інший розмір ануїтетного платежу не буде встановлений згідно умов Договору.

Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 також підписано графіки платежів, визначення сукупної вартості кредиту (Додаток №1 та №1/1), які є невідємною частиною Кредитного договору.

Відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Як видно з матеріалів справи, укладений Кредитний договір був добровільно підписаний сторонами, а відтак, позивач погодився з усіма вказаними істотними умовами, про що свідчить його підпис на кожному аркуші договору та додатковій угоді №1 до нього, а також в Додатках №1 та №1/1,які є невідємною частиною Кредитного договору.

П.7.2 Кредитного договору встановлено, що підписанням даного договору позичальник (ОСОБА_4Р.) підтверджує, що :

- повністю розуміє та вважає справедливим щодо себе всі умови договору, свої права та обовязки за договором і погоджується з ними;

- перед укладенням цього договору отримав від банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідач-позивач ОСОБА_4, станом на 23.09.2014 року, мав загальну суму заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором від 24.06.2008 року у розмірі12 170,35 доларів СШАта заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит 7 433,89 грн., тобто майже на протязі пяти років з моменту укладення Кредитного договору добросовісно його виконував.

Частиною 1 ст. 215 ЦК встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та п.7Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1- 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що доводи відповідача-позивача щодоненадання йому банком перед укладенням Кредитного договору у письмовій формі інформації про кредитні умови, несправедливості умов вказаного договору в частині застосування принципів розрахунку процентів та права збільшення процентної ставки, наявності в ньому істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду йому, як позичальнику та споживачу кредитних послуг, є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу і суд їх відхиляє.

У звязку з цим, суд також вважає, що відповідачем-позивачем не доведені обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а саме, щодо навмисного введення Банком його в оману щодо обставин, які мають істотне значення при укладенні Кредитного договору.

Покликання відповідача-позивача на відсутність у позичальника на момент видачі кредиту ліцензії на здійснення валютних операцій теж не заслуговують на увагу і суд їх відхиляє, оскільки такі спростовуються письмовим запереченням Банку на зустрічну позовну заяву ОСОБА_4, згідно якого АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») має банківську ліцензію №75 від 24.12.2001 р. та письмовий Дозвіл №75-2 від 24.12.2001 р. на право здійснювати операції з валютними цінностями.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що зміст оспорюваного Кредитного договору відповідає вимогам, встановленим в законодавстві, при укладенні договору відповідачем дотримано всіх вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а отже, немає підстав для визнання Кредитного договору недійсним.

Разом з тим, відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Кредитний договір №0укладено сторонами 24.06.2008 року.Отже строк, з якого починає перебіг позовна давність за вимогою про визнання Кредитного договору недійсним, є момент укладення договору -24.06.2008 року.

Оскільки відповідач-позивач був ознайомлений з умовами Кредитного договору то, відповідно, міг довідатись про порушення свого права. ОСОБА_4 (позичальник за договором) звернувся до суду з вимогою про визнання недійсними Кредитного договору лише 12.01.2015 року, тобто після спливу трирічного строку по Кредитному договору.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач-позивач звернувся до суду зі спливом позовної давності, про застосування якої просить представник відповідача, не надавши суду доказів поважності причин пропуску позовної давності.

У відповідності із ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як роз'яснено Пленумом Верховного ОСОБА_5 України в постанові від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 слід відмовити за безпідставністю вимог.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Івановичасудові витрати, які складаються з судового збору :

-в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід» в сумі 4 095,39 грн.,

-в користь держави в сумі 224 грн. 43 коп.

Керуючисьст.ст.12, 13, 89,141,259,263-265,266 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Первісний позовПублічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»(правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід») - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ПІН НОМЕР_1) та ОСОБА_5(ПІН НОМЕР_2)в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід»:

-заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 24.06.2008 р. в розмірі 12 170 (дванадцять тисяч сто сімдесят) доларів США35 центів, що за курсом НБУ, станом на 12.12.2017 р., становить 330 181,59 грн., з яких : кредитна заборгованість 10 922,07 дол. США (296 315,75 грн.); заборгованість по процентам 1 248,28 дол. США (33 865,83 грн.);

-заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі14 970 (чотирнадцять тисяч девятсот сімдесят) грн. 87 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ПІН НОМЕР_1)та ОСОБА_6(ПІН НОМЕР_3)в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід»:

-заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 24.06.2008 р. в розмірі 12 170 (дванадцять тисяч сто сімдесят) доларів США35 центів, що за курсом НБУ, станом на 12.12.2017 р., становить 330 181,59 грн., з яких : кредитна заборгованість 10 922,07 дол. США (296 315,75 грн.); заборгованість по процентам 1 248,28 дол. США (33 865,83 грн.);

- заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі 14 970 (чотирнадцять тисяч девятсот сімдесят) грн. 87 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судові витрати, які складаються з судового збору :

- в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід»в сумі 4 094 (чотири тисячі девяносто чотири) грн. 77 коп. ;

- в користь держави в сумі 224 (двісті двадцять чотири) грн. 43 коп.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 відмовити.

В задоволенні зустрічної позовної заявиСухар ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Самбірський міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.02.2018 року.

Суддя