Справа № 324/1890/17
Провадження № 2/324/185/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Басараб А.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами до нього, який розташований у м.Пологи Запорізької області по вул.Джерельна (колишня назва Комсомольська),17.

У 2017 році при зверненні до Пологівської міської ради Запорізької області з питань оформлення субсидії йому, ОСОБА_1, стало відомо, що в належному йому будинку є зареєстрованим ОСОБА_3, який згідно довідки квартального комітету №02 м.Пологи не проживає в цьому будинку з 1995 року.

Він, позивач, жодного разу не бачив відповідача у належного йому, ОСОБА_1, жилому будинку, ОСОБА_3 не користується належним позивачу будинком, не є його співвласником, ніяких претензій щодо проживання у належному йому, позивачу, будинку не предявляв.

Не проживаючи в належному йому будинку відповідач продовжує бути в ньому зареєстрованим, створюючи при цьому перешкоди позивачу в користуванні належною йому житловою нерухомістю, оскільки в разі необхідності розпорядитися належним йому будинком позивач не зможе цього зробити у звязку з реєстрацією в ньому відповідача.

З посиланням на ст.ст.319,321 ЦК України, ст.150 ЖК України позивач просить постановити судове рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування належним йому, ОСОБА_1, жилим будинком №17 по вул.Джерельна (Комсомольська) у м.Пологи Запорізької області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник адвокат ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому ОСОБА_1 суду пояснив, що він придбав жилий будинок з господарськими спорудами, який розташований у м.Пологи Запорізької області по вул.Комсомольська,17, у 2001 році за договором купівлі-продажу, посвідченому нотаріально, у ТОВ «Агрофірма «Аврора». При купівлі жилого будинку йому не було відомо, що у цьому будинку є зареєстрованим будь-хто. І лише наприкінці 2017 року, коли він брав довідку про склад своєї сімї у Пологівській міській раді, щоб оформити субсидію, він дізнався, що ОСОБА_3 є зареєстрованим у належному йому, позивачу, будинку. Ніяких речей ОСОБА_3 або чиїхось інших чужих речей у належному йому, позивачу, будинку не було і нема. Він ОСОБА_3 у своєму будинку жодного разу не бачив і взагалі не бачився з ним. Тому позивач просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Раніше назва вулиці була Комсомольська, а тепер назву вулиці змінено на Джерельна.

Відповідач, місце реєстрації якого за адресою, зазначеною позивачем у позові, тобто в належному позивачу жилому будинку, підтверджена інформацією Пологівської міської ради Запорізької області (а.с.19), будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час судових засідань в порядку ст.128 ч.11 ЦПК України шляхом завчасного оприлюднення на офіційному веб-сайті Пологівського районного суду Запорізької області оголошень про виклик відповідача ОСОБА_3 у судові засідання (а.с.26,30,37,45), повторно в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення судового розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, у звязку з чим суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення відповідно до вимог ст.223 ч.4 ЦПК України.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пояснили, що вони проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня назва Комсомольська) відповідно з 1988 і з 1993 років, отже, вони є сусідами позивача у справі. ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 зі своєю родиною з початку двотисячних років, є власником цього будинку. Вони, свідки, ніколи не бачили, щоб за зазначеною адресою проживав будь-то, хто не є членом родини позивача, від часу, коли родина ОСОБА_1 стала жити поруч з ними, свідками. Їм, свідкам, невідомо, щоб будь-хто, в тому числі ОСОБА_3, мали претензії до позивача щодо права на будинок, який належить ОСОБА_1 Взагалі вони ОСОБА_3 не знають і теперішнє місце його знаходження їм невідоме.

Суд, вислухав позивача і його представника, свідків, враховуючи ненадання відповідачем заперечень проти позову і відзиву не позов, дослідивши письмові матеріали справи і дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З копії договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Агрофірма «Аврора» і ОСОБА_1, і посвідченого приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 22 січня 2001 року за реєстровим номером 188, ТОВ «Агрофірма «Аврора» продало, а ОСОБА_1 купив жилий будинок з господарськими спорудами до нього, який розташований у м.Пологи Запорізької області по вул.Комсомольська,17. Пунктом 5 зазначеного договору передбачено, що за твердженням представника продавця зазначений жилий будинок на момент укладання цього договору нікому іншому не проданий, не подарований, іншим способом не відчужений, не заставлений, під забороною (арештом) не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав у третіх осіб як в межах, так і за межами України, немає (а.с.6).

З реєстраційного напису на договорі купівлі-продажу, копії технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду №17 по вул.Комсомольська у м.Пологи Запорізької області встановлено, що власником жилого будинку №17 по вул.Комсомольська у м.Пологи є ОСОБА_1 (а.с.6,зворот; 7).

ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Пологівської міської ради №135 від 06 лютого 2001 року аз адресою: м.Пологи Запорізької області, вул.Комсомольська,17 передані у постійне користування земельні ділянки для обслуговування жилого будинку і для ведення особистого підсобного господарства (а.с.13).

З копії домової книги для прописки громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3, а також довідки Пологівської міської ради Запорізької області №10903 від 19 жовтня 2017 року, довідки №65 голови квартального комітету №02 м.Пологи від 19 жовтня 2017 року судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 є зареєстрованим у жилому ІНФОРМАЦІЯ_5 (нова назва Джерельна) у м.Пологи Запорізької області з 06 квітня 1993 року, проте за зазначеною адресою не проживає з 1995 року (а.с.10-11,14,15).

З пояснень у судовому засіданні позивача і свідчень свідків судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим у будинку позивача, від дня купівлі будинку позивачем у будинку позивача не проживає.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Отже, оскільки відповідач не є власником спірного будинку, не проживає в ньому більше 20 останніх років, не є членом сімї власника будинку позивача ОСОБА_1, витрати по утриманню будинку не несе, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що реєстрація відповідача в будинку позивача порушує право останнього як власника будинку.

Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 223 ч.4, 263-265, 267-268, 272, 353, 354 ЦПК України, ст.ст.317,319,321,391 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, - будинком номер 17 (сімнадцять), який розташований по вулиці Джерельна (колишня назва Комсомольська) у місті Пологи Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Пологівський районний суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І. О.