Справа № 648/2904/17
Провадження № 2/648/70/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Думітраш О.М.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідачів: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків від інфляції та відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобовязання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом вказавши, що рішенням Білозерського районного суду № 648/4608/14-ц від 30.10.2014 року та № 648/2361/15-ц від 24.07.2015 року з відповідачів на його користь було стягнуто грошові кошти як заборгованість за договором позики від 06.09.2012 року, відсотки та понесені судові витрати Відповідачі на протязі років добровільно не виконували рішення суду, ігнорували вимоги щодо сплати боргу. Таким чином розмір інфляційний втрат позивача за період з червня 2015 року по березень 2017 року становить 2377,08 грн., 3% річних за цей же період становить 676,31 грн. Загальний розмір збитків від інфляції, який завданий позивачу в звязку з невиконанням відповідачами зобовязань за договором позики та рішень Білозерського районного суду Херсонської області складає 10235,70 грн. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на свою користь розмір збитків від інфляції (у період з жовтня 2014 року по березень 2017 року) у звязку з несвоєчасним виконанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошових зобовязань за договором позики від 06 вересня 2012 року та рішеннями Білозерського районного суду Херсонської області № 648/4608/14-ц від 30 жовтня 2014 року та № 648/2361/15-ц від 24 липня 2015 року у розмірі 10235,70 грн. та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на свою користь 3% річних (у період з жовтня 2014 року по березень 2017 року) у звязку з несвоєчасним виконанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошових зобовязань за договором позики від 06 вересня 2012 року та рішеннями Білозерського районного суду Херсонської області № 648/4608/14-ц від 30 жовтня 2014 року та № 648/2361/15-ц від 24 липня 2015 року у розмірі 676,31 грн. Крім того позивач просив суд стягнути з відповідачів на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Позивач та заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні позову, додатково просив стягнути з відповідачів понесені ним витрати на правову допомогу, які згідно розрахунку вартості наданих адвокатом ОСОБА_5 та уточнення в судовому засіданні складають 2240,00 грн.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань суду не надали.

Представник відповідачів ОСОБА_2 проти позову заперечила, оскільки борг перед позивачем був сплачений, а індекс інфляції та 3 % річних від простроченої суми не можна застосовувати до даних правовідносин, оскільки боргове зобовязання було в іноземній валюті (доларах США) і до боргу за рішенням суду не можуть бути застосовані вимоги ст. 625 ЦК України. Стосовно стягнення з відповідача судових витрат судових також заперечила, оскільки адвокат участі у судових засіданнях не приймав, а позивач сам є адвокатом і міг скласти позовну заяву без юридичної допомоги.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

06 вересня 2012 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_3 прийняв грошові кошти в сумі 1200 доларів США під 50 % річних в строк до 01 вересня 2013 року.

06 вересня 2012 року в забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_3 між сторонами у справі було укладено договір поруки, яким ОСОБА_4 зобовязалася відповідати перед ОСОБА_1 в тому ж обсязі, що й позичальник.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області № 648/4608/14-ц від 30 жовтня 2014 року було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики та вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 18558,08 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 121,80 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 121,80 грн. Рішення набрало законної сили 10 листопада 2014 року.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області № 648/2361/15-ц від 24 липня 2015 року було задоволено позов ОСОБА_1 та вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4141,60 грн., що складається із заборгованості по відсотках згідно облікової ставки НБУ в розмірі 3585,85 грн. та 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 561,76 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 121,80 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 121,80 грн. Рішення набрало законної сили 04 серпня 2015 року.

За вказаними судовими рішеннями було відкрито виконавчі провадження ВП № 48199697, ВП № 48199776, ВП № 48614003, ВП № 48613977.

З довідки КУ «Районний центр по обслуговуванню закладів освіти Білозерської районної ради Херсонської області» № 01-15/422 від 15.08.2017 року, звітів по здійсненні відрахування та виплати вбачається, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг у сумі 25384,15 грн.

З розрахунку позивача вбачається, що розмір інфляційний втрат позивача за період з червня 2015 року по березень 2017 року становить 2377,08 грн., 3% річних за цей же період становить 676,31 грн. Загальний розмір збитків від інфляції, який завданий позивачу в звязку з невиконанням відповідачами зобовязань за договором позики та рішень Білозерського районного суду Херсонської області складає 10235,70 грн.

Постановою Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі за № 6-1206цс15 визначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник. Який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на позицію представника відповідача, що до боргу за рішенням суду не можуть бути застосовані вимоги ст. 625 ЦК України, суд дійшов наступного: згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені в положеннях ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК України. Зважаючи на відсутність у зазначених правових нормах такої правової підстави, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, суд дійшов висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. Така ж правова позиція підтверджена і судовою практикою Верховного Суду України (Постанови ВСУ від 20.12.2010 року у справі № 3-57гс10, від 04.07.2011 року у справі № 3-65гс11, від 12.09.2011 року у справі № 3-73гс11, від 24.10.2011 року у справі № 3-89гс11, від 14.11.2011 року у справі № 3-11гс11, від 23.01.2012 року у справі № 3-142гс11).

Суд враховує і особливість правової природи відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України. Зважаючи на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною за рахунок іншої.

Враховуючи вищевикладене, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, судової практики ВСУ, змісту договору позики, суд дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог позикодавця, яке не виконано боржниками вчасно, не припиняє правовідносини сторін договору, не звільняє позичальника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє позивача права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, тож вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.ст. 137, 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7-13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 73000) до ОСОБА_3 (вул. Шкільна, 15, с. Кірове, Білозерського району, Херсонської області, 75013), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, вул. Шкільна, 15, с. Кірове, Білозерського району, Херсонської області, 75013) про стягнення збитків від інфляції та відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобовязання задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 розмір збитків від інфляції (у період з жовтня 2014 року по березень 2017 року) у звязку з несвоєчасним виконанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошових зобовязань за договором позики від 06 вересня 2012 року та рішеннями Білозерського районного суду Херсонської області № 648/4608/14-ц від 30 жовтня 2014 року та № 648/2361/15-ц від 24 липня 2015 року у розмірі 10 235,70 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3% річних (у період з жовтня 2014 року по березень 2017 року) у звязку з несвоєчасним виконанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошових зобовязань за договором позики від 06 вересня 2012 року та рішеннями Білозерського районного суду Херсонської області № 648/4608/14-ц від 30 жовтня 2014 року та № 648/2361/15-ц від 24 липня 2015 року у розмірі 676,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі 1440,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі 1440,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 02 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: Кусік І.В.