Справа № 152/1902/17
У Х В А Л А

23 березня 2018 року м. Шаргород

Справа №152/1902/17

Провадження №2/152/45/18

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву судді Славінської Н.Л. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю по агропромисловому будівництву «ШАРГОРОД РАЙАГРОБУД» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлові приміщення,

встановив:

04.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Шаргородського районного суду з означеним позовом, який, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 04.12.2017 року, передано у провадження судді Войнаровського І.В. (а.с.102).

06.12.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.103).

Розгляд справи по суті не здійснювався.

23.02.2018 року задоволено заяву судді Войнаровського І.В. про самовідвід (а.с.140).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.02.2018 року, означена цивільна справа передана в провадження судді Шаргородського районного суду Славінської Н.Л. (а.с.144).

02.03.2018 року суддею Шаргородського районного суду Славінською Н.Л. прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю по агропромисловому будівництву «ШАРГОРОД РАЙАГРОБУД» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлові приміщення в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, а підготовче судове засідання призначено на 23.03.2018 року на 11 годину 30 хвилин.

Суддею Славінською Н.Л. подано заяву про самовідвід від 07.03.2018 року (а.с.152), в якій остання посилається на те, що її батько ОСОБА_3 протягом 2010 року перебував у складі засновників ТОВ по агропромисловому будівництву «ШАРГОРОД РАЙАГРОБУД», зокрема, був включений до складу засновників загальними зборами учасників ТОВ 22.05.2010 року (протокол №7), оскільки була розглянута його заява про вступ до ТОВ та про уступку йому засновником ТОВ ПП «Агрофірма ім. І. Франка» ОСОБА_4 29,06% дольової частки статутного капіталу, а також про реалізацію йому нерозподіленої частки статутного капіталу ТОВ розміром 12,98%. У кінці 2010 року батько судді вийшов зі складу засновників ОСОБА_5 чином, перебування батька судді у складі засновників ТОВ по агропромисловому будівництву «ШАРГОРОД РАЙАГРОБУД» є обєктивною обставиною, яка, на думку судді, може викликати в учасників справи позивача та відповідача сумніви у її обєктивності та неупередженості.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення заяви судді Славінської Н.Л. про самовідвід з наведених у заяві підстав, вважає, що заява про самовідвід є обґрунтованою, підстави, наведені у заяві йому відомі. Ці підстави, на його думку, можуть викликати в учасників справи сумніви у обєктивності та неупередженості судді.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю по агропромисловому будівництву «ШАРГОРОД РАЙАГРОБУД» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, директор ТОВ надіслав заяву про визнання позову від 19.03.2018 року (а.с.166).

У звязку із наведеними обставинами суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід судді у відсутності представника відповідача, оскільки його права при цьому не порушуються.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, вислухавши думку представника позивача, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч.1 ст.39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_6 проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (2) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між субєктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а й може бути повязана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога обєктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Відтак, суд вважає, що заява судді Славінської Н.Л. про самовідвід підлягає задоволенню, оскільки наведені у заяві про відвід обставини про те, що батько судді Славінський Л.Ф. протягом 2010 року перебував у складі засновників ТОВ по агропромисловому будівництву «ШАРГОРОД РАЙАГРОБУД», зокрема, був включений до складу засновників загальними зборами учасників ТОВ 22.05.2010 року, що може викликати в учасників справи обєктивні побоювання щодо безсторонності судді, а також субєктивні сумніви щодо наявності у судді стійких особистих переконань у означеній справі, тоді як, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, права позивача, відповідача не порушуються.

Відповідно до вимог частини 1 ст.41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України, визначення судді а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

У звязку із чим, після вирішення заяви про самовідвід судді справу слід передати до канцелярії суду для здійснення повторного авторозподілу між суддями.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 39, 41, 258, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву судді Славінської Н.Л. про самовідвід задовольнити та відвести суддю Славінську Н.Л. від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю по агропромисловому будівництву «ШАРГОРОД РАЙАГРОБУД» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлові приміщення.

Передати справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю по агропромисловому будівництву «ШАРГОРОД РАЙАГРОБУД» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлові приміщення до канцелярії Шаргородського районного суду для визначення складу суду, відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: