Апеляційне провадження № 22-ц/796/2868/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 757/16157/17-ц

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Головачова Я.В., Вербової І.М., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - Державне підприємство «Наш Дім»

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Наш Дім», поданою керуючою санацією ДП «Наш Дім» - Козловською Діаною Валеріївною,

на рішення Печерського районного суду м. Києва, ухваленого 6 грудня 2017 року під головуванням судді Москаленко К.О. в приміщенні Печерського районного суду м. Києва о 9 год. 56 хв.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ДП «Наш Дім» звернулося з позовом до ОСОБА_4 про визнання ордеру на житлове приміщення недійсним.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16.01.2015 на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету №17 від 16.01.2015року ОСОБА_4 було видано ордер №17 на право зайняття кімнати АДРЕСА_1який належить підприємству. Проте,з часу отримання ордеру відповідач в кімнату не вселився, не здав оригінал ордеру та не зареєструвався, кімнату використовує для надання послуг по тимчасовому розміщенню сторонніх осіб. Окрім цього, відповідач на час отримання ордеру не перебував з підприємством трудових відносин та працював на посаді двірника з липня по вересень 2015 року на умовах цивільно-правової угоди,а з 01.10.2015 з відповідачем взагалі відсутні трудові відносини. Також, зазначає, що ордер було видано на підставі рішення адміністрації, профспілкового комітету, яка 28.01.2016 знята з профспілкового обліку.

Посилаючись на зазначені обставини та з зазначених підстав, позивач просив визнати ордер №17 від 16.01.2015 на право зайняття житлового приміщення в сімейному гуртожитку - кімнату АДРЕСА_1

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року в задоволенні позову ДП «Наш Дім» відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ДП «Наш Дім» подав апеляційну скаргу і, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ДГІ «Наш Дім» задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не надав належної оцінки поданим доказам на підтвердження обставин визнання ордеру на кімнату в гуртожитку недійсним, а саме: не вселення відповідача до кімнати та відсутність реєстрації в гуртожитку, відсутність трудових стосунків з підприємством, зняття з обліку профоргану та використання відповідачем кімнати не за призначенням. Зазначені обставини відповідачем не було спростовано. Гуртожиток по АДРЕСА_1 закріплений за підприємством на праві повного господарського відання, тому лише підприємство наділене правом розпоряджатися ним і лише підприємство мало право укладати договір найму житлового приміщення у гуртожитку, з огляду на що висновок суду про те, що підприємство є наймодавцем за укладеним з ОСОБА_4 договором найму є помилковим. Договір не відповідає вимогам закону, його скріплено печаткою не ДП "Наш дім", а ППО "ДП НАШ ДІМ", яка не перебуває в процесі припинення і керівником якої з 23.09.2014 року була ОСОБА_6, а не керуючий санацією Фоменко М.С.

Таким чином, представник позивача, вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, надано невірну оцінку доказам та запереченням, а тому висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

В судовому засіданні апеляційного суду, представник позивача ДП «Наш Дім» - Шох С.М. підтримав доводи апеляційної скарги, з підстав в ній викладених, просив її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_9 проти апеляційної скарги заперечував та вважав, що рішення суду ухвалено з дотриманням вимог закону. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 128 Житлового кодексу України, ордер на жилу площу в гуртожитку надається на підставі спільного рішення адміністрації підприємства і профспілкового комітету.

Згідно з ст. 129 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Частиною 1 ст. 130 Житлового кодексу України визначено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 59 Житлового кодексу України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,гуртожиток по АДРЕСА_1, знаходиться на балансі позивача (а.с.13-17).

16.01.2015 ОСОБА_4, на підставі спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового органу видано ордер №17 на право зайняття кімнати АДРЕСА_1. Ця обставина визнана відповідачем.

23.01.2015 сторони уклали договір найму житлового приміщення у гуртожитку та підписали акт прийому - передачі житлового приміщення (а.с.71, 73).

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, наймодавець зобов'язується надати наймачеві житлове приміщення (житлову площу) в гуртожитку на підставі ордера та цього договору.

Відмовляючи в ДП "Наш дім" в задоволенні позову про визнання ордеру на кімнату в гуртожитку недійсним, суд першої інстанції встановивши зазначені обставини, виходив з того, що заявлені позивачем підстави визнання ордеру недійсним, не ґрунтуються на вимогах 59 ЖК України.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який повно та всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та застосував правові норми, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду ґрунтується на матеріалах справи, встановлених обставинах та відповідає вимогам закону з огляду на що є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно правового висновку,який міститься в Постанові ВСУ № 6-2556цс16 від 11.10.2017, ордер на жилу площу в гуртожитку може бути видано лише на вільну жилу площу за спільним рішенням адміністрації та відповідного профспілкового комітету підприємства, установи, організації, і цей ордер є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ордер видано на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету «ДП Наш Дім», який знято з профспілкового обліку, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що ордер відповідачу було видано 16.01.2015, а профспілкова організація «ДП Наш Дім знята з профспілкового обліку постановою президії Київської міської профспілки працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг №3 від 28.01.2016, тобто, через рік після видачі ордеру (а.с. 19).

Є такими, що не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що відповідач не перебуває та не перебував в трудових стосунках з підприємством, оскільки позивачем надані цивільно-правові угоди про виконання відповідачем роботи двірника на підприємстві з липня по вересень 2015 року.

З огляду на зазначене та з урахуванням обраного позивачем способу захисту і заявлених підстав, позовні вимоги не ґрунтуються на законі та не можуть свідчити про те, що ордер на кімнату в гуртожитку видано відповідачу з порушенням закону. Факт не вселення відповідача, не проживання та відсутність його реєстрації в гуртожитку,невідповідність договору найму вимогам закону, використання приміщення не за призначенням та не перебування відповідача в трудових стосунках з підприємством не мають правового значення для визнання спеціального ордеру недійсним та, не виключено, є підставами для захисту порушених відповідачем прав позивача в інший спосіб.

Виходячи з аналізу законодавства щодо визнання недійсним ордеру на житлове приміщення, доводи наведені в апеляційній скарзі не відносяться до переліку таких підстав.

Відповідно до ст. 3 , 15 ЦПК України, в редакції, що діяла на час розгляду справи районним судом, захисту підлягає лише порушене, невизнане, або оспорюване право.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Верховний Суд України в листі від 1 квітня 2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» роз'яснив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Ухвалюючи рішення про відмову ДП "Наш дім" в задоволені позову про визнання ордеру недійсним суд першої інстанції врахував зазначені вимоги.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції, з якою колегія суддів погоджується та вважає, що ці доводи на правильність висновків суду не впливають і їх не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства «Наш Дім», подану керуючою

санацією ДП «Наш Дім» - Козловською Діаною Валеріївною, без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 26.03.2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: