У х в а л а

23 березня 2018 року

м. Київ

справа № 607/2405/17

провадження № 61-1822 ск 17

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на окрему ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3, треті особи - ПАТ «ВТБ Банк», приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними, позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОК «Байковецький» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державне підприємство «СЕТАМ», ПАТ «ВТБ Банк», приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. про часткове визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними, позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_5 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3, треті особи - ПАТ «ВТБ Банк», приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними,

В с т а н о в и в:

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 січня 2018 року ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_2, надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на окрему ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини1 статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина 2 статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження окремої ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року і ОСОБА_2 не порушує питання про поновлення цього строку, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи наведене, суд позбавлений повноважень поновити строк на касаційне оскарження з власної ініціативи.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту четвертого частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати поважність причин пропуску цього строку та надати відповідні докази.

Поряд із цим, ОСОБА_2 необхідно відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 392 УПК України уточнити клопотання касаційної скарги, оскільки прохальну частину касаційної скарги можна розтлумачити таким чином, що особа, яка подає касаційну скаргу, оскаржує ухвалу апеляційного суду в цілому, в тому числі в частині залишення без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від10 жовтня 2017 року.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, зазначивши чи оскаржує він в цілому ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року, в тому числі в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції, і в такому разі подати уточнену касаційну скаргу з урахуванням вимог статті 392 ЦПК України.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на окрему ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк