АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер справи № 796/40/2018

Справа №6/796/29/2018

22 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Іванченка М.М.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

за участю:

заявника: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» ухваленого 29 грудня 2017 року в м. Києві в складі Голови Третейського суду Псаломона М.В. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду міста Києва із заявою в якій просив скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 29 грудня 2017 року у справі за позовом ТОВ ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором у повному обсязі.

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що між ним та ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» укладено договір №К350/160810-1 від 10 серпня 2016 року на туристичне обслуговування, а також додаткову угоду про розстрочення платежу №2 від 10 серпня 2016 року.

На виконання зобов'язань за вказаним договором укладено договір поруки між ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» та ОСОБА_3

Вказує, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 29 грудня 2017 року задоволено позов ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» заборгованість за основним зобов'язанням у розмірі 21426 грн 35 к. та неустойки у розмірі 18711 грн 62 к., а всього 40137 грн 97 к., а також вирішено питання по стягненню судового (третейського) збору.

В обґрунтування підстав скасування зокрема зазначає, що третейський суд дійшов до необґрунтованого висновку про те, що дана справа підвідомча третейському суду, оскільки вищевказана справа є справою про захист прав споживачів, яка виключена з компетенції третейського суду. Крім того зазначає, що у договорі поруки укладеного між ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» та ОСОБА_3 відсутнє третейське застереження, а відтак рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» є незаконним та таким, що порушує права заявника.

Заявник у судовому засіданні підтримав свою заяву про просив скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 29 грудня 2017 року у повному обсязі. Також зауважував, що ним оплачено основну суму боргу у повному обсязі. Крім того, вказував, що він не був повідомлений про розгляд третейської справи.

ТОВ «ФК «Фангарант Груп» та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від ТОВ «ФК «Фангарант Груп» надійшла заява з проханням розглядати справу у відсутності представника.

А тому, з урахуванням положень ч.2 ст.457 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явились.

Заслухавши пояснення заявника вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» укладено договір №К350/160810-1 на туристичне обслуговування, а також додаткову угоду про розстрочення платежу №2 від 10 серпня 2016 року (а.с.21-25).

На виконання зобов'язань за вказаним договором укладено договір поруки №2 від 10 серпня 2016 року між ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» та ОСОБА_3

17 серпня 2016 року між ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» та ТОВ «ФК «Фангарант Груп» укладеного генеральний договір факторингу №, відповідно до умов, якого ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» відступило факторові право грошової вимоги зокрема до ОСОБА_1 (а.с.18-20).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 29 грудня 2017 року задоволено позов ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу (а.с.12-17).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» заборгованість за основним зобов'язанням у розмірі 21426 грн 35 к. та неустойки у розмірі 18711 грн 62 к., а всього 40137 грн 97 к., а також вирішено питання по стягненню судового (третейського) збору.

Пунктом 1 ч.2 ст.458 ЦПК України визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейськькому суду відповідно до закону .

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03 лютого 2011 року зазначену норму закону було доповнено пунктом 14, відповідно якого третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Даний закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Згідно п. п. 22, 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; а споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Зі змісту додаткової угоди про розстрочення платежу від 10 серпня 2018 року укладеної між ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» та ОСОБА_1, вбачається, що видом договору є надання туристичних послуг з розстроченням платежу, а отже у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_1 є споживачем отриманих послуг.

А тому, суд вважає, що оскільки заява про скасування Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 29 грудня 2017 року є такою, що підлягає задоволенню, оскільки відносини, які виникли між сторонами спору та були предметом розгляду у третейському суді, пов'язані з виконання зобов'язань по споживчому договору та на момент винесення рішення третейського суду від 29 грудня 2017 року діяла редакція Закону України «Про третейські суди» де передбачена заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, тому справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

Крім того, необхідно зауважити таке.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Отже, обов'язковою умовою для розгляду справи третейським судом лише за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Проте, досліджуючи укладений між ТОВ «Туристична агенція «Поїхали з нами» та ОСОБА_3 договір поруки №2 від 10 серпня 2016 року відсутня домовленість про передачу справи до третейського суду по вказаному договору поруки.

Враховуючи викладене та дослідивши матеріали третейської справи №2017/1206-003 по справі за позовом ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу, суд приходить до висновку, що Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» в розумінні положень пунктом 1 ч.2 ст.458 ЦПК України на мав повноважень для розгляду позовної заяви ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

А тому, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 29 грудня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором підлягає задоволенню, а відтак вказане рішення третейського суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 13, 258-260, 456-458, 460 ЦПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 29 грудня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 29 грудня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест ухвали складено 27 березня 2018 року.

Суддя: