Справа № 426/7163/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

Головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Гапич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовною заявою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, позов обґрунтований тим, що 18.10.2013 року в м. Сватове по вул. Дзержинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «ІЖ 2715», номерний знак НОМЕР_1, який знаходився у володінні та під керуванням ОСОБА_2 та «Cery T 11 Tiggo», номерний знак НОМЕР_2, який знаходився у керуванні ОСОБА_3. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження.

17.12.2013 року постановою Сватівського районного суду Луганської області Відповідача ОСОБА_4 було визнано винним за ст. 124 КУпАП України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Уніка» був укладений договір добровільного страхування, на підставі договору, ОСОБА_3 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9 074, 00грн.

Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Провідна» за полісом № АС/1405837, у звязку з цим, у ПАТ «СК «Уніка» виникло право вимоги страхового відшкодування в порядку регресу до страхової компанії ПАТ «Страхова компанія «Провідна», 21 травня 2014 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було виплачено страхове відшкодування ПАТ «СК «Уніка» у розмірі 9 074, 00грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не повідомив ПАТ «Страхова компанія «Провідна» у строки і за умов, визначених у ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про настання дорожньо-транспортної пригоди, до позивача перейшло право вимоги стягнення коштів в сумі 9 074, 00грн

У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_4 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 9 074 грн. 70 коп. (девять тисяч сімдесят чотири грн. 70 коп.) та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійка).

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» надав до суду письмові додаткові пояснення, у яких вбачається, що відносини у сфері обовязкового страхування регулює спеціальний Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до ст. 38 вказаного закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов, якщо винна особа не повідомила страховика у строк і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 ст. 33 Закону. Право позивача на предявлення до відповідача регресивного позову ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому є підставою для задоволення позовних вимог, у звязку з вищевикладеним просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі. (а.с. 58-59).

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягає.(а.с. 102)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. (а.с.92)

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за її відсутності, у задоволенні позову просить відмовити. (а.с. 100)

Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного:

18.10.2013 року в м. Сватове по вул. Дзержинського Луганської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_3, який знаходився у володінні та під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом CERY T 11 TIGGO, д/н НОМЕР_2, який належить та знаходився у керуванні ОСОБА_3

17.12.2013 року постановою Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340, 00 грн. (а.с. 8-9)

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 22.10.2013 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу CERY T 11 TIGGO, д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6, було завдано механічні ушкодження.( а.с. 21-23)

Згідно із висновком №313/10/13 експертного автотоварознавчого дослідження(а.с.15-20), страховим актом 1№ 1001/39/42762/Р від 21.05.2014 року (а.с.25-26) та розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.24) розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_4 складає 9 074,70 грн. (девять тисяч сімдесят чотири грн. 70 коп.)

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди між ПАТ «СК «Уніка» та постраждалою ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, 11 листопада 2013 року Наказом № 00128233 ПАТ «СК «Уніка» виплатила страхове відшкодування ОСОБА_3 згідно розрахунку суми збитку в розмірі 9 574,70 грн. (а.с. 28)

Відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_2 була застрахована згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1405837/1325/13 від 24.04.2013 року на строк з 24.04.2013 року по 23.04.2014 року. (а.с. 5)

У звязку з цим, 04.02.2014 року ПАТ «СК «Уніка» звернулась до позивача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» із заявою на виплату страхового відшкодування № 13187 з вимогою здійснити відшкодування шкоди (в порядку регресу) в розмірі 9 574,70 грн. (а.с. 10)

Відповідно до платіжного доручення № 0019898 від 21 травня 2014 року позивача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» виплатила страхове відшкодування ПАТ «СК «Уніка» у розмірі 9 074,70 грн. (а.с. 27)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР (далі Закон від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги за нормамистатті 993 ЦК та статті 27 Закону «Про страхування» слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями статті 1191 ЦК, статті 38 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Так, за статтею 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В свою чергу, спеціальний Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов'язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов'язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов'язанні.

Отже, правові наслідки виплати страховиком страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування та виплати страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності різняться.

Таку правову позицію висловлював Верховний Судом України у постанові від 16 листопада 2016 року № 761/6313/14-ц.

Згідно з підпунктом 33.1.2 пункту 33.1статті 33 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Проте, в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Наведену правову позицію висловлював Верховний Судом України у постанові від 22 березня 2017 року № 361/5199-15-ц.

У звязку з вищезазначеним, суд бере до уваги, що в правовідносинах, що виникли між сторонами факт настання страхового випадку сторонами не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнута до адміністративної відповідальності, сам позивач випадок визнав страховим, сплативши страхове відшкодування.

У звязку із чим, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування не підлягають задоволенню, оскільки відсутні визначені Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України і в звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст. 993,1191 ЦК України, ст. 1, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 33,38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись статтями 3, 4, 10, 60, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текс рішення складено 26.03.2018 року

Суддя Л.М. Осіпенко