РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

присяжних: Тутової О.М., Луганського О.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

за участю заявника ОСОБА_3,

представника заявника ОСОБА_4,

заінтересованої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_5, Херсонський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про оголошення особи померлою,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною вище заявою, яку обґрунтувала тим, що його син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зник в 2002 року та до теперішнього часу ніяких відомостей від сина не надходило, і останнє місце його перебування невідоме. Заявник зверталася до правоохоронних органів із заявою про розшук сина, за даними яких ОСОБА_6 в розшуку з 23.04.2002 року. Проте розшук сина не дав жодних результатів, місце його перебування так і не встановлено, за місцем проживання своєї родини він так і не з'являвся, ніяких відомостей від нього так і не надходило протягом 15 рік. Крім того, заявник не має можливості реалізувати своє право розпоряджатися майном, а саме квартирою, оскільки володіє нею разом із сином на праві сумісної власності. Просив оголосити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим.

Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав зазначених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5, про що свідчить актовий запис № 224 про народження, зроблений 24.03.1983 року Суворовським відділом РАЦС м. Херсон.

ОСОБА_7 та членам його сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 8052 від 30.11.1993 року, видане Фондом комунального майна, належить на праві приватної, спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1

Згідно повідомлення голови правління ОСББ Карбишева 28 ОСОБА_6 зареєстрований у АДРЕСА_1 і проживав і ній з батьками у період від дня народження (ІНФОРМАЦІЯ_1) до квітня 2002 року. З квітня 2002 року по теперішній час за вказаною адресою ОСОБА_6 не з'являвся, його місцезнаходження невідоме.

Відповідно до повідомлення Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 25.09.2017 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться в розшуку за Херсонським ВП ГУНИ як безвісно відсутній з 2002 року за даним фактом заведено розшукову справу № 0416378 від 26.04.2002 р. З 2002 року зв'язок з ним було втрачено, з рідними та знайомими на зв'язок не виходив, місцезнаходження ОСОБА_6, по теперішній час не встановлено. З 2002 року по 2017 рік, тобто 15 років, інформації відносно нього відсутня, по внутрішнім облікам Національної поліції України інформації стосовно останнього не знайдено.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які є батьками ОСОБА_6 підтвердили факт зникнення їх сина у квітні 2002 року, який до теперішнього часу не з'явився, будь-яких відомостей з приводу його місцезнаходження не має.

Відповідно до ч.1ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності,яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Як роз'яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість в зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків.

За ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено, зокрема, для якої мети необхідно заявникові оголосити фізичну особу померлою.

Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв'язку, а саме: з метою реалізації заявником свого права розпоряджатися майном, а також реалізації інших майнових інтересів.

Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявнику у реалізації нею прав або виконання обов'язків, пов'язаних з відсутністю особи, яку вона просить оголосити померлою.

Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та ст. ст. 258, 263-265, 305-308 ЦПК України, керуючись 46, 47 ЦК України, суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Оголосити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлим.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко

Присяжні: О.М.Тутова

О.В.Луганський