Справа № 143/258/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Марченко Л.В.

з участю секретаря Мельніченко Т.Б.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

Встановив:

22.02.2018 року ОСОБА_1, звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 13 січня 2000 року померла його баба ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-БК № 237884, актовий запис № 29.

За життя ОСОБА_3 скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом.

Після смерті баби ОСОБА_3, позивач по справі, в передбачений шестимісячний строк успадкував предмети домашнього вжитку, вступив в управління (володіння) спадковим майном, а тому вимагає визнати за ним право на земельну частку (пай).

Зазначив в позовній заяві, що у разі задоволення заявлених позовних вимог, його вимоги до відповідача, щодо відшкодування судових витрат ним заявлятися не будуть.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, проте направив до суду свою заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3, яка померла 13 січня 2000 року в м. Фастів Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 237884 (а.с.6), була власником земельної частки (паю) площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності ксп «Прогрес», с.Довжок Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується довідкою про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) від 22.02.2018 року (а.с. 10). ОСОБА_1, як єдиний спадкоємиць за заповітом вступив в управління та володіння спадковим майном.

Дані правовідносини у системному звязку регулюються:

-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

-відповідно до ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

-Відповідно до ст..550 ЦК УРСР(1963 р.) , якщо спадкоємець в установлений ст..549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно , відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_3, яка померла 13 січня 2000 року в м. Фастів, Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 237884, була власником земельної частки (паю) площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності ксп «Прогрес», с. Довжок Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується довідкою про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) від 22.02.2018 року. ОСОБА_1, як єдиний спадкоємиць за заповітом вступив в управління та володіння спадковим майном, то з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право на це майно.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід.н. НОМЕР_1, мешканець АДРЕСА_1) в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай), розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності ксп «Прогрес» с. Довжок Погребищенського району Вінницької області, право на яку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0152924, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 24 вересня 1996 року № 217 за життя належало спадкодавцю, ОСОБА_3, яка померла 13.01.2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Погребищенський районний суд.

Суддя