Справа № 182/1954/18
Провадження № 2/0182/1933/2018
У Х В А Л А

Іменем України

29.03.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2018 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшов цивільний позов в порядку ст.128 КПК України, в якому позивач просить суд визнати її цивільним позивачем по кримінальному провадженню та стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в розмірі 5000 грн.00 коп.

Суддя, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що вона подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України.

Так пунктом 4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 викладені не у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки нею заявлена вимога щодо визнання її цивільним позивачем по кримінальному провадженню, в той час коли дана вимога повторному встановленню судом не підлягає, оскільки вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року її й так було визнано цивільним позивачем.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, вищевикладені вимоги ОСОБА_1 при подачі цивільного позову дотримані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом в порядку ст.128 КПК України, штемпель якого датується 16 вересня 2016 року, з зазначення аркушу справи 14. При цьому, на підтвердження своїх вимог долучає до цивільного позову вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік; за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік; за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та строк відбуття покарання рахується з моменту фактичного затримання. Цивільний позов задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п"ять тисяч) гривень.

Однак, ОСОБА_1 при поданні вищевказаного цивільного позову до суду, зазначає місце проживання та перебування ОСОБА_2 як м.Нікополь, вул.Можайського, буд.31-б, в той час коли даній особі призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, що фактично позивачем і не спростовується, оскільки нею долучено до матеріалів справи копію вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно уточнити місце реєстрації та перебування відповідача по справі, оскільки відсутність даних відомостей в позовній заяві позбавляє суд належним чином повідомити відповідача про розгляд справи та викликати його в судове засідання.

ОСОБА_1 в поданому цивільному позові в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст.127, 128 КПК України, ст.ст.1166 ЦК України, а також ст.ст.118-119 ЦПК України, при цьому правове обґрунтування з посиланням на конкретні норми цивільного процесуального законодавства, які регулюють данні цивільно-правові відносини ОСОБА_1 не зазначено. Тому, позивачу слід уточнити зміст позовної заяви з посиланням на конкретні норми чинного законодавства України та зазначенням доказів порушення її прав.

Крім того, позивачу необхідно уточнити й позовні вимоги, оскільки абзац 1 позовних вимог не відповідає вимогам чинного ЦПК України і не може розглядатися в позовному провадженні.

Також, у відповідності з вимогами ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, доданий цивільний позов є копією та не посвідчений належним чином.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017 року, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 258 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3