Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-п/641/27/2018 Справа № 641/5207/17
У Х В А Л А

23 березня 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

представника заявника: ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрацій місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування 58/100 частинами будинку та виселення,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Відповідач ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про розгляд вказаної справи її не було належним чином повідомлено, судові повістки вона не отримувала крім того вказує, що суд при ухваленні рішення не прийняв до уваги, що у зазначеному будинку мешкає також її син, який за власні кошти змінив перекриття на даху, до того ж вказує, що вона мала намір заявити клопотання про проведення експертизи.

В судовому засіданні представник заявник ОСОБА_5 підтримав вимоги заяви, просив суд скасувати заочне рішення від 15.02.2018 року.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3Є, заперечували поти задоволення заяви в повному обсязі, просила суд відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Так в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства , скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Посилання відповідача , що його не було належним чином повідомлено про дату судового засідання, суд не приймає до уваги, оскільки представник відповідача був особисто присутній в судових засіданнях 03.11.2017 р., 23.11.2017 р., 27.12.2017 р., крім того судом на адресу відповідача та її представника неодноразово надсилались судові повістки, які були повернуті поштою, за спливом строку зберігання.

Посилання відповідача відносно її намірів заявити клопотання про проведення експертизи суд не приймає, оскільки в судовому засіданні 03.11.2017 р. сторонам були розяснені їх права, однак представник відповідача не скористався правом та не заявив клопотання про призначення експертизи.

Таким чином відповідач ОСОБА_4 була обізнана про розгляд в суді відповідної цивільної справи, представник відповідача був особисто присутній під час судових засідань та надавав свої пояснення.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Крім того рішення, яке відповідач ОСОБА_4 просить переглянути, не ухвалювалось в заочному порядку, що також підтверджує відсутність відповідної ухвали про заочний розгляд справи , що відповідає положенням ст.. 281 ЦПК України

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави на які посилається відповідач є фактично запереченнями на позов, а не обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не позбавлений права оскаржити рішення в загальному порядку, відповідно до чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 287,288, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -ОСОБА_6