Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з участю залученого судом органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про зобовязання не чинити перешкоди у побаченнях з дітьми,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4, з участю залученого судом органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про зобовязання не чинити перешкоди у побаченнях з дітьми.

У позовній заяві представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання у них народилися діти син ОСОБА_5, 16.08 ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, відносини у них не склалися через різни погляди на життя, внаслідок чого з березня 2013 року вони були припинені. Після припинення відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_4 діти залишилися проживати з матірю.

Зазначає, що враховуючи те, що відповідач ОСОБА_4 чинила перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дітей, останній 03.07.2017 року звернувся до органу опіки та піклування Ужгородської міської ради про визначення порядку спілкування з дітьми. За наслідками розгляду заяви комісія з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому винесла протокольне рішення № 13 від 11.07.2017 року, відповідно до якого встановлено ОСОБА_1 порядок побачення з його малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год., із обовязковим урахуванням стану здоровя, інтересів та потреб дітей.

Представник позивача вказує, що як до рішення органу опіки та піклування, так і після, відповідач ОСОБА_4 дане рішення не виконує, доступу до побачення з дітьми у визначений час не надає. Позивачеві лише вдається зустрічатися з сином під час відвідування сином школи та після повернення зі школи на вулиці. З дочкою позивач не має дійсної можливості зустрічатися взагалі, оскільки відповідач з 01.08.2016 року по даний час не відвідує дитячий садок взагалі та постійно тримається матірю вдома в однокімнатній квартирі за зачиненими дверима.

Зауважує, що батько має такі ж права на участь у вихованні дітей як і матір. Проте, матір перешкоджає побаченням батька з дітьми і не дозволяє спілкуватися з ними, тобто матір дітей порушує право дитини на нормальний духовний розвиток та розвиток особистості, оскільки нормальним розвитком є такий, в якому беруть участь обоє батьків, якщо інше не встановлено судом та порушує права позивача як батька, що передбачені ст. ст. 141, 153, 157 СК України, а саме, право на особисте спілкування з дітьми.

З посиланням на норми ст. 159 СК України та ст. 15 ЦК України вважає, що належним способом захисту права позивача на спілкування з дитиною та у її вихованні є звернення до суду з вимогою про усунення перешкод у такому спілкуванні з дітьми та у їх вихованні.

На підставі наведеного просить суд зобовязати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкод у побаченнях з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, та просили суд задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання неодноразово не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету міської ради від 11.07.2017 року, згідно з яким позивачу ОСОБА_1 було встановлено порядок побачення з його малолітніми дітьми щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год., із обовязковим урахуванням стану здоровя, інтересів та потреб дітей.

Будучи допитаним за клопотанням представника позивача у якості свідка ОСОБА_7 у судовому засіданні ствердив, що проживає у будинку, в якому також проживає відповідач ОСОБА_4 з своїми дітьми. Позивач ОСОБА_1 неодноразово навідувався до будинку відповідача, в тому числі щовівторка та щочетверга, щоб побачитися з дітьми, однак відповідач перешкоджала йому у побаченні з дітьми.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, позицію представника органу опіки та піклування, пояснення свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно із даними свідоцтв про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії І-ФМ № 366051, виданим повторно Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Закарпатської області 04.01.2017 року, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії І-ФМ № 366052, виданим повторно Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Закарпатської області 04.01.2017 року, батьком дітей значиться позивач ОСОБА_1, а матірю відповідач ОСОБА_4.

З витягу з протоколу № 13 засідання комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому від 11.07.2017 року вбачається, що при розгляді заяви ОСОБА_1 щодо визначення способів участі у вихованні малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вислухано присутнього на комісії батька дітей, який надав свої пояснення з приводу існуючого з колишньою дружиною ОСОБА_4 спору щодо участі у вихованні малолітніх дітей. З пояснень, наданих батьком дітей ОСОБА_1 випливає, що мати дітей ОСОБА_4 упродовж тривалого часу чинить йому перешкоди та не дає можливості спілкуватись з дітьми, брати участь у їх вихованні і взагалі просто бачитися з ними. Батько дітей усвідомлює та розуміє свій обовязок приймати участь у вихованні своїх дітей, має бажання виховувати їх, спілкуватися з ними, віддаючи свою турботу і батьківську любов. Мати дітей ОСОБА_4 наголосила, що діти проти зустрічей зі своїм батьком. З огляду на наведені обставини, а також заслухавши думку присутніх членів комісії, вирішено рекомендувати членам виконкому встановити ОСОБА_1 порядок побачення з його малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, наступним чином: щовівторка та щочетверга з 17.00 до 19.00 год. із обовязковим урахуванням стану здоровя, інтересів та потреб дітей.

Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 11.07.2017 року, було прийнято рішення «Про встановлення порядку побачення» від 26.07.2017 року за № 226, згідно з яким вирішено встановити порядок зустрічі: ОСОБА_1, мешканцю м. Ужгород, вул. Минайська, 67/59, порядок побачення з його малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, наступним чином: щовівторка та щочетверга з 17.00 до 19.00 год. із обовязковим урахуванням стану здоровя, інтересів та потреб дітей.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 разом з спільними з позивачем дітьми проживає у квартирі, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Декабристів, 53/44, що стверджується відповідними актами обстеження умов проживання від 12.07.2017 року, 03.08.2017 року та 22.08.2017 року за вказаною адресою.

За твердженням позивача відповідач ОСОБА_4 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради «Про встановлено порядку побачення» від 26.07.2017 року за № 226 не виконує, доступу до побачення з їх спільними дітьми у визначений у вказаному рішенні час не надає.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 157 СК України питання виховання вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В силу ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 158 СК України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ч. 3 ст. 19 СК України передбачено, що звернення за захистом до органу опіки і піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

На думку суду, порядок побачення, визначений у рішенні виконавчого комітету Ужгородської міської ради «Про встановлено порядку побачення» від 26.07.2017 року за № 226, щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год. з обовязковим урахуванням стану здоровя, інтересів та потреб дітей, відповідає інтересам дітей.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_4 жодних доказів на спростування доводів позивача не надала та у судові засідання для розгляду справи по суті не зявилася.

Разом з тим, у відповідності до положень ст. ст. 12, 43, 49 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам. Сторони користуються рівними процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи та з урахуванням показань свідка ОСОБА_7, приходить до висновку, що відповідач дійсно чинить перешкоди позивачеві у побаченнях з малолітніми дітьми сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, керуючись у першу чергу інтересами дітей, з урахуванням рівності прав та обовязків батьків щодо дітей, а також відсутності підстав вважати, що побачення дітей з батьком суперечить їх інтересам, суд вважає, що позов є підставним та відповідача ОСОБА_4 слід зобовязати не вчиняти ОСОБА_1 перешкод у побаченнях з їх спільними малолітніми дітьми щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 640,00 грн. сплаченого судового збору.

У судовому засіданні 19.03.2018 року на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст якого складено 23.03.2018 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 157-159 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, не вчиняти ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перешкод у побаченнях з малолітніми дітьми сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір у розмір 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Визначити дату складання повного тексту рішення 23 березня 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик