Справа № 336/5233/17
Провадження № 2-п/336/24/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

22.02.2018 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1, про скасування заочного рішення по вказаній справі, яке було винесено 21.11.2017 р.

Як зазначає в заяві ОСОБА_1, у судове засідання, в якому розглядалася справа за позовом ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, він не зявився, оскільки належним чином не був повідомлений про дату і час проведення судового засідання, а й, відповідно, не мав можливості надати свої заперечення проти вимог, викладених в позовній заяві. Про існування зазначеної цивільної справи він дізналася лише після отримання копії заочного рішення 09.02.2018 року. У звязку з неотриманням судових повісток, він не був присутнім в судовому засіданні та не мав можливості надати свої заперечення проти позовних вимог ПАТ «ВБР». Вважає, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального права та порушує його права і інтереси. Просить скасувати заочне рішення суду від 21.11.2017 р.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд заяви без його участі і участі відповідача, просить заяву задовольнити, заочне рішення скасувати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про перегляд заочного рішення. Підстав для відкладення розгляду заяви суд не встановив.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та перевіривши її доказами, оглянувши матеріали цивільної справи № 336/5233/17, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

П. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причини неявки в судове засідання та (або) повідомлення їх суду, і докази про це. Частиною 7 цього Кодексу передбачено, що до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Під час розгляду заяви було встановлено, що про день, час та місце слухання справи відповідач ОСОБА_1 повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою, зазначеною в позовній заяві (м. Запоріжжя, вул. Корищенка (Кузнецова), 32 кв. 71), але судова повістка повернулася до суду у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с. 60, 74).

В заяві ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду винесено незаконно та не обґрунтовано, оспорює правомірність ПАТ «ВБР» на звернення до суду з зазначеним позовом. Свої посилання мотивує тим, що задовольняючи вимоги ПАТ «ВБР», суд вважав їх доведеними на підставі наданих письмових доказів, а також вважав встановленими: факт укладання 15.01.2013 р. між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем кредитного договору № ICKGMCUІ.81950.003 з встановленням кредитного ліміту в сумі 2.000 гривен з метою задоволення споживчих цілей під 36 (%) відсотків річних; факт приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг; факт виконання позивачем перед відповідачем своїх обовязків за кредитним договором; факт існування кредитної заборгованості, яка нібито виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх обовязків за кредитним договором.

Для обєктивного розгляду заявлених позовних вимог, на думку відповідача, слід звернути увагу на наступне:

На підставі Постанови правління НБУ від 27.11.2014 року № 743 "Про віднесення ПАТ "ВБР" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №132 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР", згідно якого з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Банку.

Постановою правління НБУ від 21.12.2015 р, №914, "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВБР", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року № 234 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВБР" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно якого розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора з 23.12.2015 року.

Таким чином з 23.12.2015 року була припинена будь-яка банківська діяльність ПАТ «ВБР», що виключало підстави та законність нарахування за будь-яким кредитним договором процентів, пені, штрафів, тощо.

Не відповідаючим вимогам закону є вимоги ліквідатора щодо нарахування, стягнення процентів, пені, штрафів після припинення ПАТ «ВБР» банківської діяльності.

Після позбавлення ліцензії, після виключення з реєстру банківських установ у ПАТ «ВБР» залишились ознаки лише простої юридичної особи, яка не має права на банківську діяльність (на обслуговування кредитних договорів, тощо).

Крім того, до матеріалів справи банком не долучено доказів отримання та використання кредитної картки в 2013 році, та продовження строку дії кредитної картки.

До матеріалів цивільної справи ні позивачем, ні судом не долучені (не витребувані) жодні докази про рух коштів за нібито укладеним кредитним договором.

Задовольняючи позов, суд вважав встановленим факт приєднання відповідача (позичальника) до якихось Умов та правил надання банківських послуг.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зі змісту позову ні позивач, ні суд не встановили: «До яких саме Умов та правил надання банківських послуг» нібито приєднався відповідач під час укладання кредитного договору?»

Судом не перевірено та не встановлено, що саме Умови та Тарифи, які не були надані банком до суду, були чинні та діяли на час підписання сторонами анкети - заяви від 15.01.2013 року і що саме до цих Умов та Тарифів приєднався відповідач, прийняв їх і зобовязався виконувати, а також - що саме ці Умови та Тарифи разом із заявою про відкриття банківського рахунку становили договір банківського обслуговування, підписаний сторонами.

На думку ОСОБА_1, докази, які він може надати суду при розгляді справи, при належній їх оцінці в сукупності, можуть вплинути на рішення суду, яке буде прийнято при повторному розгляді справи.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Заочне рішення від 21.11.2017 р. по цивільній справі № 336/5233/17, пр.. № 2/336/2597/2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін, о 09 год. 00 хв. 12.04.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Дмитрюк