Справа № 450/680/18 Провадження № 2-к/450/2/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали клопотання представника ОСОБА_1, який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 Рожер, заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання рішення суду Ліванської Республіки, що не підлягає примусовому виконанню,-

в с т а н о в и в:

06.03.2018 р. в Пустомитівський районний суд Львівської області поступили матеріали клопотання представника ОСОБА_1, який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 Рожер, заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання рішення суду Ліванської Республіки, що не підлягає примусовому виконанню.

Згідно мотивів поданої засвідченої в установленому порядку копії рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання, вбачається, що заявники пан Рожер Ваха ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 подали спільну заяву до суду про розірвання шлюбу на підставі укладеного між ними письмового договору. В ході засідання, яке відбулось 10.11.2016 р. обидві сторони повторили їхні свідчення. Судом оголошено про розірвання цивільного шлюбу між Рожер ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також стягнуто з позивача всі збори і витрати. Рішення суду негайного виконання дійсне з моменту його прийняття і проголошення на публіці в м.Баабда 29.11.2016 р.

Розглянувши подане клопотання і долучені до нього документи, приходжу до висновку про залишення такого без розгляду та його повернення разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала, з наступних підстав.

Згідно ст.472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 464 ЦПК України визначено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до ст.466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім"я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім"я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання. Суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України. Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала. У випадку подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в електронній формі документи, зазначені в пунктах 1-4 частини третьої цієї статті, можуть подаватися у копіях, проте заявник повинен надати такі документи до суду до початку судового розгляду вказаного клопотання. У разі неподання вказаних документів клопотання повертається без розгляду, про що судом постановляється відповідна ухвала.

Вказані вимоги не дотримані представником ОСОБА_1, оскільки клопотання не містить ім"я (найменування) боржника ОСОБА_3, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні, а також такі дані неможливо встановити з доданих документів.

Крім цього, з мотивів поданої засвідченої в установленому порядку копії рішення іноземного суду неможливо встановити дату його прийняття, оскільки в судовому засіданні 10.11.2016 р. були присутні обидві сторони, а рішення суду негайного виконання дійсне з моменту його прийняття і проголошення на публіці в м.Баабда 29.11.2016 р.

Отже, доказів, що рішення іноземного суду набрало законної сили, не надано, як і офіційного документу про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили.

У тексті рішення іноземного суду не відображено, що таке набрало законної сили, а лише зазначено про його дійсність з моменту прийняття і проголошення на публіці в м.Баабда 29.11.2016 р.

Крім цього, сплачений ОСОБА_2 Рожер судовий збір в сумі 352,40 грн. (квитанція №131010002 від 25.02.2018 р., Банк платника ПуАТ "КБ "АкордБанк", отримувач 0390 УДКСУ у Пустомитівському районі, код отримувача 38047883, банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, Код банку отримувача 825014) підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст.464, 466, 472 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання та долучені до нього документи, подані представником ОСОБА_1, який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 Рожер, заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання рішення суду Ліванської Республіки, що не підлягає примусовому виконанню, - залишити без розгляду і повернути.

Сплачений судовий збір в сумі 352,40 грн. (квитанція №131010002 від 25.02.2018 р., Банк платника ПуАТ "КБ "АкордБанк", отримувач 0390 УДКСУ у Пустомитівському районі, код отримувача 38047883, банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, Код банку отримувача 825014) - повернути ОСОБА_2 Рожер.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Є. Мусієвський