АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

м. Харків

справа № 646/11948/15-ц

провадження № 22ц/790/1603/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року в складі судді Теслікової І.І. по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області, третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 02 листопада 2007 року ОСОБА_2 заповіла їй квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується заповітом. На сьогоднішній день вона є єдиним спадкоємцем померлої, оскільки після смерті ОСОБА_2 не залишилося спадкоємців за законом, а також на її ім'я складено заповіт.

Рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної ради м. Харкова № 137 від 18.03.2008 року змінено номер квартири АДРЕСА_1

ОСОБА_1 вказувала, що вона у шестимісячний строк звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до Першої Харківської державної нотаріальної контори, де нотаріусом було відкрито спадкову справу, що підтверджено відповідним витягом.

07 лютого 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що нотаріусом була встановлена невідповідність заповіданого майна та майна, що фактично належало спадкодавцю, а саме: згідно правовстановлюючого документу спадкодавцю належить квартира АДРЕСА_1, а в заповіті квартира вказана під № 4 за зазначеною адресою. Також нотаріусу незрозумілий склад спадкового майна зазначений в заповіті, частка квартири або квартира в цілому.

В зв'язку з цим просила визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 27,1 кв.м. в порядку спадкування за заповітом.

У судове засідання представник позивача та позивач не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи у призначене судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. В матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась на це рішення суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, ОСОБА_1зазначала, що вона у шестимісячний строк звернулась з відповідною заявою по прийняття спадщини до Першої Харківської державної нотаріальної контори, де нотаріусом було відкрито спадкову справу, що підтверджено відповідним витягом.

Також апелянт зазначила, що в матеріалах справи наявна відмова у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, але у резолютивній частині вказаної постанови зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом, однак з тексту абзацу першого вказаної постанови вбачається, що нотаріус розглядала документи подані ОСОБА_1 для оформлення своїх спадкових прав саме на підставі заповіту.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 14 жовтня 2008 року зроблений відповідний запис за №15050, свідоцтво про смерть (видане повторно) 18 лютого 2009 року.

У 2007 році ОСОБА_2 було розпочато процедуру приватизації квартири і упорядковано її статус, що підтверджується відповідним технічним паспортом, що виготовлений КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 21 листопада 2007 року, згідно якого квартира складається з кімнати житловою площею 17,0 кв.м. у тому числі кухні площею 10.1 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної ради м. Харкова № 137 від 18.03.2008 року змінено номер квартири АДРЕСА_1

02 листопада 2007 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. 02.11.2007 року і зареєстрованого в реєстрі за № 4635, яким остання заповідає ОСОБА_1 (всю належну частку квартири) квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 було приватизовано спірну квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01 вересня 2008 року реєстраційний номер 9-08-302410-Ц2 де зазначено, що ОСОБА_2 дійсно має на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальна площа квартири становить 27,1 кв.м. і зареєстрована в бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером П-9-16-248.

ОСОБА_1 для прийняття спадщини звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2014 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва відмовлено. Вказана постанова наявна в матеріалах справи.

Відповідно до статей 1216 -1218, 1233, 1236, 1241,1261, 1267 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частини 1, частини 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяці, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 для прийняття спадщини звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2014 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва відмовлено.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставами відмови є невідповідність заповіданого майна та майна, що фактично належало спадкодавцю, а саме: згідно правовстановлюючого документу спадкодавцю належить квартира АДРЕСА_1, а в заповіті квартира вказана під № 4 за зазначеною адресою. Також нотаріусу незрозумілий склад спадкового майна зазначений в заповіті, частка квартири або квартира в цілому.

Згідно тексту заповіту ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. 02.11.2007 року і зареєстрованого в реєстрі за № 4635, яким вона заповіла ОСОБА_1 (всю належну частку квартири) квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В матеріалах справи міститься рішення виконавчого комітету Червонозаводської районної ради м. Харкова № 137 від 18.03.2008 року про зміну номеру квартири АДРЕСА_1 (а.с. 141).

ОСОБА_2 було приватизовано спірну квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01 вересня 2008 року реєстраційний номер 9-08-302410-Ц2 де зазначено, що ОСОБА_2 дійсно має на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальна площа квартири становить 27,1 кв.м. і зареєстрована в бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером П-9-16-248.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ встановлено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на викладене, колегія судів вважає за необхідне скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області, третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 27,1 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова апеляційного суду набирає сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 березня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко