Справа № 577/1061/18
Провадження № 6/577/66/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

судді Гетьмана В.В.

при секретарі Лиховоз Л.І.

розглянувши заяву старшого державного виконавця Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ в Сумській області Молчан О.В., заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Вітчизна» про звернення стягнення на кошти належні боржникові від інших осіб,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Молчан О.В. подала заяву, в якій просить дозволити звернути стягнення на кошти, що належать боржнику ОСОБА_1 від ТОВ «Вітчизна» за орендну плату земельної ділянки площею 3,9538 га, яка належить боржнику, у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ? неоподаткованого доходів громадян, а також 24178,96 грн. заборгованості зі сплати аліментів, до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття або припинення договору оренди. Вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Конотопському МРВ ДВС ГТУЮ знаходиться виконавчий лист №2-716 виданий 21.11.2002 року Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ? неоподаткованого доходів громадян щомісячно до її повноліття, починаючи з 04.11.2002 року. Під час здійснення виконавчого провадження встановлена належність боржнику на території Малосамбірської сільської ради земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,9538 га, яку останній, за договором від 28.02.2014 року, передав в оренду ТОВ «Вітчизна». Посилаючись на норми ст.53 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.440 ЦПК України, просить дозволити звернути стягнення на кошти отримані боржником від оренди.

Державний виконавець Молчан О.В. у судове засідання не з»явилася, просить розглядати справу без участі представника про що зазначила у резолютивній частині заяви.

Заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилися, про місце, дату та час розгляду справи належними чином повідомлені.

ТОВ «Вітчизна» в судове засідання не з»явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.4 ст.440 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи із такого.

У поданій заяві ставиться питання про надання судового дозволу звернути стягнення на кошти, що належать боржнику від ТОВ «Вітчизна».

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 53 Закону визначено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобовязані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.

На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Отже, Законом прямо визначений порядок звернення стягнення на готівкові кошти, що належать боржнику від інших осіб і на такі дії дозвіл суду не передбачений, за винятком коштів належних боржникові, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах.

На відміну від наведеної норми ст.440 ЦПК України, на яку також посилається державний виконавець як на підставу вимог, визначає, що суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Слід наголосити, що зазначене положення врегульовує питання звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, а не безпосередньо боржнику, за умови, що ця заборгованість не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

З огляду на викладене заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.53 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.440 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву старшого державного виконавця Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ в Сумській області Молчан О.В. про звернення стягнення на кошти належні боржникові від інших осіб залишити без задоволення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОСОБА_5