У Х В А Л А

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 359/5258/15-ц

провадження № 61-3742зп18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

заяву заступника Генерального прокурора про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року (№ 6-27045св16) у справі за позовом заступника Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Державного земельного агентства у Київській області до Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, розпорядження органу виконавчої влади, договорів купівлі-продажу, міни та дарування земельних ділянок, державних актів на право приватної власності на землю та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння на користь держави,

В С Т А Н О В И В :

Заступник Генерального прокурора у грудні 2017 року звернувся до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року з підстав передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судових рішень): неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У підпункті 1 пункту 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК передбачено, що заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2018 року відкрито провадження у справі № 359/5258/15-ц та витребувано матеріали цивільної справи з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року подана з підстав передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судових рішень): неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заступник Генерального прокурора посилається на:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року у справі № 348/991/16-ц;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року у справі № 128/701/16-ц;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року у справі № 6-26151ск15;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року у справі № 6-14412св15;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року у справі № 6-30539ск15.

На підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, заступник Генерального прокурора посилається на:

- постанову Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року у справі № 6-2161цс16 (№ 522/10652/15-ц);

- постанову Судових палат у господарських та адміністративних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 3-553гс15 (№ 911/3396/14);

- постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-67цс14;

- постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 травня 2013 року у справі № 6-33цс13;

- постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-1376ц16;

- постанову Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15;

- постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

До заяви заступника Генерального прокурора про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року додані вказані вище ухвали та постанови.

Аналіз змісту постанов Верховного Суду України, доданих до заяви про перегляд, свідчить, що вони ухвалені різними Судовими палатами, зокрема Судовою палатою у цивільних справах (від 25 червня 2014 року у справі № 6-67цс14; від 22 травня 2013 року у справі № 6-33цс13; від 29 червня 2016 року у справі № 6-1376ц16; від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14), а також на спільних засіданнях Судових палат у цивільних та господарських (від 2 листопада 2016 року у справі № 6-2161цс16; від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15), господарських та адміністративних справах (від 30 вересня 2015 року у справі № 3-553гс15).

Згідно частини третьої статті 360-2 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) у разі якщо під час розгляду справи Верховний Суд України встановить необхідність відійти від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду України, яка була прийнята іншим складом суду (іншою палатою чи палатами, які брали участь у спільному засіданні), справа передається на розгляд спільного засідання палат Верховного Суду України, яке проводиться за участю палати (палат), що розглядала справу до моменту її передання, та палати (палат), яка приймала відповідну постанову Верховного Суду України.

У підпункті 2 пункту 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, - така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Суд повторює, що у деяких випадках він визнавав, що найвищий судовий орган, уповноважений тлумачити закон, міг ухвалювати рішення, яке не було чітко визначено законом. Таке застосування закону, однак, мало винятковий характер, і зазначений суд надав чіткі й вірогідні підстави для такого виняткового відступу від застосування своїх визначених повноважень (SOKURENKO AND STRYGUN v. UKRAINE, № 29458/04 та № 29465/04, § 23, 24, 27, ЄСПЛ, від 20 липня 2006 року).

З урахуванням змісту статті 360-2 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) слід зробити висновок, що заява про перегляд судових рішень заступника Генерального прокурора згідно з правилами, що діяли на момент її подання, повинна розглядатися на спільному засіданні судових палат Верховного Суду України, а тому відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

На підставі викладеного, керуючись підпунктами 1 та 2 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК, статтею 360-2 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення),

У Х В А ЛИ В :

Справу № 359/5258/15-ц за позовом заступника Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Державного земельного агентства у Київській області до Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, розпорядження органу виконавчої влади, договорів купівлі-продажу, міни та дарування земельних ділянок, державних актів на право приватної власності на землю та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння на користь держави, разом із заявою заступника Генерального прокурора про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель