АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Київ

Справа № 22-2795 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Осаулов А.А.

Унікальний № 2-11/11 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Левенця Б.Б.

при секретарі Телятник І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1,та Ії представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року в частині зупинення провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві РибчинськогоОлександра Володимировича та начальників Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоція Богдана Ігоревича, Хорішка Олександра Олександровича, -

ВСТАНОВИЛА :

30.10.2017 р. ОСОБА_2 яка є представником ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця та начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві виявлену 27.102017 р., 18.10.2017 р.

15 листопада 2017 року ОСОБА_2 подала до Шевченківського районного суду м. Києва заяву про відвід судді Осаулову А.А. з зазначенням підстав для відводу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року суд першої інстанції розглянув подану заяву про відвід та зупинив провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, до вирішення заяви ОСОБА_2 про відвід судді Осаулова А.А. іншим суддею.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині зупинення провадження по справі ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили розглянути скаргу у присутності ОСОБА_2, дослідити ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.17 р. та від 09.01.17 р., заяву про відвід, скаргу зі змінами та оцінити докази, скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року в частині зупинення провадження у справі, а за зловживання суддею Осауловим А.А. його правом, винести окрему ухвалу.

Апеляційну скаргу обґрунтували тим, що, в зв'язку з наявністю сумнівів щодо неупередженості судді Осаулова А.А. при розгляді їх справи, 20 листопада 2017 року ОСОБА_2 подала одночасно заяву про відвід судді та скаргу зі змінами щодо усунення недоліків на вимогу ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року.

Ухвалою від 09.01.2018 р. провадження по справі було зупинено до вирішення питання про відвід.

Апелянти з зупиненням провадження не згодні, оскільки вважають, що у них виникло право на розгляд заяви про відвід цим же суддею без зупинення провадження у справі, відповідно до ст.24 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання заяви.

В апеляційної скарзі посилалися на те, що, в силу статті 4 ЦПК України процесуальний закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі, а тому положення нової редакції ЦПК України, які передбачали зупинення провадження при вирішенні заяви про відвід, не повинні застосовуватися до їх заяви, яка була подана до суду в листопаді 2017 року.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що, відповідно до ст. 252 ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, зупинення провадження у випадку надходження заяви про відвід є правом суду, а не обов'язком.

Апелянти вважають, що при реалізації прав, якими наділений суд, необхідно утримуватися від вчинення дій, які можуть спричинити порушення прав інших осіб.

Зупинення провадження у справі негативно позначиться на строках її розгляду, в той час як Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості судового провадження є складовою права на справедливий суд, закріпленого в статті 6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, п. 14 ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року в частині зупинення провадження розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України ( в редакції 2017 р.).

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Колегія судді встановила, що 30.10.2017 р. ОСОБА_2 діюча як представник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця та начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві виявлену 27.102017 р., 18.10.2017 р.

02 листопада 2017 р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва скарга ОСОБА_2 як представника ОСОБА_1 була залишена без руху, скаржнику був наданий строк на усунення недоліків.

15 листопада 2015 р. ОСОБА_2 яка є представником ОСОБА_1 була подана заява про неупередженість та небезсторонність судді ОсауловА А.А. та відвід.

20.11.2015 р. на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.17 р. про залишення скарги ОСОБА_2 як представника ОСОБА_1 без руху на бездіяльність державного виконавця та ін., ОСОБА_2 як представника ОСОБА_1 подана скарга зі змінами на вимогу ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.17 р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 р. було відмовлено у відкритті провадження у справі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинського ОлександраВолодимировича та начальників Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоція Богдана Ігоревича, Хорішка Олександра Олександровича в частині вимог зобов'язання вчинити певні дії за п.п.3,4 скарги.

Призначено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві РибчинськогоОлександра Володимировича та начальників Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоція Богдана Ігоревича, Хорішка Олександра Олександровича в частині визнання неправомірною бездіяльність та призначено до розгляду на 09 січня 2018 р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 р. провадження у цивільній справі № 2-11/11 ( провадження 4-с/761/426/2017) зупинено до вирішення заяви про відвід.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 про відвід судді Осаулову А.А. розглянуто 12 січня 2018 року, у задоволенні заяви про відвід відмовлено

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року відновлено провадження по справі.

Відповідно до вимог ЦПК України (в редакції 2004р.), право заявляти відвід окремим суддям чи складу суду є правом учасника процесу, передбачене ст. ст. 23, 27 ЦПК України. Статтею 24 цього ж Кодексу врегульовано процедуру вирішення заявленого відводу, при якому вислуховується думка осіб, які беруть участь у справі, та заява про відвід вирішується у нарадчій кімнаті.

Таким чином згідно з порядком встановленим зазначеною статтею питання про відвід повинно бути розглянуто у першому призначеному судовому засіданні.

Строки або межі строків розгляду заяви про відвід ст. 24 ЦПК України (в редакції 2004 р.) не встановлювались.

Згідно з матеріалами справи встановлено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 р. судове засідання у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинського Олександра Володимировича та начальників Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоція БогданаІгоревича, Хорішка Олександра Олександровича в частині визнання неправомірною бездіяльності було призначене на 09 січня 2018 року.

15 грудня 2017 р. набрав чинності Закон України № 2147-V-III від 3 жовтня 2017 р. "Про внесення змін д о цивільно-процесуального Кодексу України".

Згідно з п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, заява підлягала розгляду за правилами ЦПК України в новій редакції, в силу прямої вказівки закону.

Так, порядок вирішення заявленого відводу визначено статтею 40 ЦПК України (в редакції 2017 р.).

Згідно з частинами 2,3 цієї статті, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Пунктом 7 ст. 40 ЦПК Українив редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року встановлено, що питання про відвід повинно бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку надходження заяви про відвід.

В такому випадку провадження зупиняється до вирішення питання про відвід. (п. 11 ч. 1 ст. 253 ЦПК України)

Оскільки положеннями процесуального закону прямо передбачено право суду зупинити провадження у справі до вирішення заяви про відвід, який було визнано необґрунтованим і передано на розгляд іншому судді, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі на період до вирішення заяви ОСОБА_2 представника ОСОБА_1, про відвід судді Осаулова А.А.

Колегія суддів вважає, що сама по собі подана заява про відвід судді не надає суду можливості продовжувати розгляд справи, до вирішення питання про відвід, оскільки стороною було виражено недовіру суду.

Відхиляючи довід апелянта, щодо скасування, звуження або обмеження прав учасників судового процесу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У даному випадку суд першої інстанції вірно застосував норму процесуального права яка діяла на час розгляду питання про відвід, порушень з боку суду при розгляді питання про відвід не встановлено.

Колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 представника ОСОБА_1, про відвід судді Осаулова А.А. була розглянута протягом встановленого процесуальним законом строку, справа своєчасно була поновлена і призначена до розгляду.

Відповідно до ст. 125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору.

Колегія суддів вважає, не підлягають дослідженню доводи апелянтів відносно процесуальних питань та існуючих на думку апелянта порушень суду першої інстанції, які виходять за межі апеляційного оскарження щодо зупинення провадження, не є предметом апеляційного розгляду, оскільки виходять за межі апеляційного оскарження предмету скарги - зупинення провадження по справі.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянтів щодо постанови окремої ухвали суду відносно судді Осаулова А.А.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не було встановлено порушень норм процесуального права судом першої інстанції під головуванням судді Осаулова А.А., при вирішенні питання про відвід і зупиненні провадження у справі.

Крім того відповідно до ч. 10 ст. 262 ЦПК України постановлення окремої ухвали є правом суду апеляційної інстанції, а не обов'язком.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року, якою було зупинено провадження у справі до вирішення заяви про відвід, є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року в частині зупинення провадження залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 березня 2018 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

Б.Б.Левенець