Провадження № 2/521/1707/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» березня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю, вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 26 січня 1985року між сторонами по справі укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС м. Душанбе. 26 січня 2001року ОСОБА_3, перебуваючи з ним у шлюбі, придбала квартиру АДРЕСА_1. Позивач зазначав, що намагався потрапити до квартири, однак йому не вдалося це зробити, так як відповідач вчиняє йому перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому частиною квартири.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м.; усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирою №7 будинку №137 по вул. Балківській в м. Одесі; вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

У березні 2018року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, яка ухвалою суду була обєднана в одне провадження з зустрічним позовом. ОСОБА_3 посилалась на те, що 26 січня 1985року між сторонами по справі укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС м. Душанбе. 26 січня 2001року ОСОБА_3, перебуваючи з ним у шлюбі, придбала квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка за зустрічним позовом просила суд поділити спільно нажите майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м. та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач та його представник у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні зустрічний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, у задоволені первісного позову в частині вимог про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення просив відмовити, посилаючись на їх безпідставність, проти визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що сторони, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебувають у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому Відділом РАЦС м. Душанбе 26 січня 1985року.

26 січня 2001року ОСОБА_3, перебуваючи у шлюбі, придбала квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4

Право власності ОСОБА_3 на квартиру зареєстроване 21 лютого 2001року. Загальна площа квартири 70 кв.м., житлова площа 39,5 кв.м.

Згідно довідки про склад сімї та реєстрацію №516 КП ЖКС "Хмельницький" за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 25 жовтня 2006року.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна що є спільною власністю подружжя, частки майна чоловіка та жінки є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За таких обставин, в разі поділу спірної квартири частки кожного з подружжя є рівними.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Спірна квартира перебуває у власності позивача, який відповідно до ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України вправі порушувати питання про надання йому можливості користування належним йому майном шляхом вселення до квартири.

Відповідно до статті 9 Житлового кодексу Української PCP ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що спірна квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбана сторонами за договором купівлі-продажу під час перебування у шлюбі, тому права обох з подружжя на квартиру є рівними. За таких обставин права ОСОБА_2 як власника частини спірної квартири підлягають захисту судом.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судом встановлено, що при зверненні до суду ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 704,80грн.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 379, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 284, 288, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю, вселення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м.

Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкоди в користуванні квартирою №7 будинку №137 по вул. Балківській в м. Одесі;

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Поділити спільно нажите майно подружжя та визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Малиновський районний суд м. Одеси.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

Повний текст рішення складено 13 березня 2018року.