Справа № 355/239/18
Провадження № 2/355/247/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

за участю секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 08.01.2003 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області. Позивач як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, подавши заяву про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори. Проте нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку а також через те, що державний акт виданий після смерті ОСОБА_4. В заявленому позові просить суд визнати за ОСОБА_2І, право власності на земельну ділянку площею 2,3998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі та пояснив суду, що 08.01.2003 року помер батько позивача ОСОБА_4. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,3998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області. Спадкоємцем за законом після його смерті є позивач, який своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку видано після смерті ОСОБА_4, то нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи у відсутність їх представника, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 08.01.2003 року у віці 68 років помер ОСОБА_4, про що про зроблено запис за № 03 Виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області. До складу спадкового майна входить на земельна ділянка площею 2,3998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області.

09.04.2003 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 023320, згідно якого ОСОБА_4 на підставі розпорядження Баришівської райдержадміністрації № 132 від 16.04.2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,3998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області. Вказаний державний акт виданий після смерті ОСОБА_4, який помер 08.01.2003 року.

Згідно ст.524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст.548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2, який своєчасно звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, тому він має право на володіння, користування та розпорядження спадковим майном, яке на праві належало спадкодавцюОСОБА_4. Нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельно ділянку, оскільки спадкодавець не набув права власності на об»єкт спадщини про що 17.01.2018 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачем заявлено позовну вимогу про визнання права власності на земельну ділянку. По справі проводилось підготовче судове засідання. Позивач та його представник увідомлялись про день та місце підготовчого розгляду справи. До суду12.03.2018 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про підтримання заявленого позову. Вході підготовчого судового засідання та судового засідання до початку розгляду справи по суті від позивача та його представника не надходили заяви про зміну , збільшення чи зменшення заявлених вимог.

Суд не приймає визнання відповідачем позову, оскільки задоволення позову буде суперечити вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

На день смерті ОСОБА_4 08.01.2003 року йому на праві власності не належала земельна ділянка площею 2,3998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області, оскільки він за життя не отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Також відсутній кадастровий номер на земельну ділянку площею 2,3998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області.

Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Оскільки за життя ОСОБА_4 розпочав процедуру приватизації спірної земельної ділянки, однак не встиг отримати документи про право власності на неї, то право власності на це майно згідно положень ст. 125 ЗК України спадкодавець не набув.

На час відкриття спадщини йому належало лише право на завершення процедури приватизації та державну реєстрацію права власності земельної ділянки. Це право не припинилося внаслідок смерті ОСОБА_4 та в порядку спадкування за законом перейшло до позивача і може бути ним реалізовано. Отже, визнання в судовому порядку права власності на земельну ділянку, право власності на яку спадкодавець не набув, є неналежним способом захисту прав позивача. Тому відсутні підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії СК № 131775;

-копією дубліката ідентифікаційного номера ОСОБА_2 № НОМЕР_1;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії VІІ-УР № 0352610, батьками якого записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4, серії 1-БК № 425507 від 10.01.2003 року, який помер 08.01.2003 року;

-копією видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 023320 від 09.04.2003 року, згідно якого ОСОБА_4 на підставі розпорядження Баришівської райдержадміністрації № 132 від 16.04.2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,3998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області;

-постановою державного нотаріуса Баришівськогої районної державної нотаріальної контори № 68/02-31 від 17.01.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії;

-копією спадкової справи №114/2017 до майна померлого 08.01.2003 року ОСОБА_4, згідно якої ОСОБА_2 звертався до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом;

-іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 259, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 125, 126 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29.03.2018.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_6