АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

у березні 2013 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, в якому просило стягнути солідарно з останніх на свою користь заборгованість за кредитним договором № 30/12 від 07.06.2007 року у розмірі 25 994,12 грн, посилаючись на порушення відповідачами умов кредитного договору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2017 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 30/12 від 07.06.2007 року у розмірі 25 994, 12 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1, через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог до неї та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові до неї. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що обов'язковою умовою припинення поруки є відсутність згоди поручителя на внесення змін до забезпеченого порукою зобов'язання, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Крім того, вказує на те, що сплив шестимісячний строк для пред`явлення вимоги до поручителя.

у/н справи № 755/5254/13-ц № а/п 22-ц/796/2369/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України. Причини неявки представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 визнані колегією суддів неповажними. Інші учасники справи причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.06.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», який надалі перейменовано в ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 30/21, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 9 836,44 доларів СІІІА зі сплатою 13 % річних строком до 07.06.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за умовами якого остання солідарно відповідає перед кредитодавцем за виконання ОСОБА_3 зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку банка, станом на 04.03.2013 року заборгованість за кредитним договором № 30/21 від 07.06.2007 року становить: кредит - 952, 27 доларів США, що еквівалентно 7 611, 49 грн; відсотки - 1 767, 61 доларів США, що еквівалентно 14 128, 51 грн; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 4 254,12 грн.

18.02.2013 року та 04.03.2013 року на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) були направлені вимоги про дострокове повернення коштів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а відповідачі порушили умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Вимога про дострокове повернення кредиту була направлена позичальнику та поручителю відповідно 18.02.2013 року та 04.03.2013 року. З даним позовом до суду банк звернувся 04.03.2013 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У апеляційній скарзі відсутнє посилання на те, коли відбулося збільшення відповідальності поручителя без згоди останнього та будь - яких доказів про збільшення обсягу відповідальності по кредитному договору не надано.

Апеляційна скарга містить лише посилання на норми, що регулюють питання припинення поруки, а також частковий опис умов кредитного договору. Посидлання на конкретні факти та обставини, які могли б бути підставами для припинення поруки апеляційна скарга не містить.

Тобто, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що порука припинена ОСОБА_1 не навела переконливих аргументів щодо підстав припинення поруки та неправильності оскаржуваного нею рішення суду.

За матеріалами справи не встановлено збільшення обсягу відповідальності поручителя.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висноку, що рішення суду є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 20.03.2018 року.

Головуючий

Судді