У х в а л а

22 березня 2018 року

м. Київ

справа № 638/18822/13-ц

провадження № 61 - 5239 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8 серпня 2016 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 12 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків та зобов'язано надати докази, що підтверджують поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, визнавши наведені підстави для поновлення строку неповажними, надати оригінал квитанції про сплату судового збору за касаційну скаргу. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання ухвали Верховного Суду заявником повторно надані докази щодо поважності причин пропуску строку, а саме накази про відрядження та повторне ствердження про те, що він дізнався про ухвалу апеляційного суду Харківської області випадково скориставшись офіційним сайтом судової влади 24 грудня 2017 року.

Проте вони не дають підстав про визнання наведених доказів для поновлення пропущеного процесуального строку на значний термін поважними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня

2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня

2010 року).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Зазначене положення містилося і в статті 328 ЦПК України (2004 року).

Таким чином, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після значного спливу строку з дня постановлення ухвали апеляційного суду Харківської області від 8 серпня 2016 року, поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку немає, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 328 ЦПК України (2004 року),

пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова

від 2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 8 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник