Справа № 138/3350/15-ц
Провадження № 22-ц/772/496/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 рокуСправа № 138/3350/15-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,

учасники справи:

заявник: ПАТ «Державний ощадний банк України»

заінтересовані особи:

ТОВ «Експертно-консалтинговий центр»,

ОСОБА_3,

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (особа яка подає апеляційну скаргу)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 справу за скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» на дії державного виконавця про необєктивність оцінки визначення вартості майна на яке звертається стягнення,

за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Цибульського О. Є. від 08.12.2017 року, постановлену в м. Могилів-Подільський, дата складання повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в :

В серпні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк» звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати необєктивною експертну оцінку вартості майна, зобовязати відділ примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ у Вінницькій області провести повторну оцінку щодо визначення ринкової вартості земельної ділянки площею 2,00 га, що знаходиться на території Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, витребувати з ГТУЮ матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 138/3350/15-ц та зупинити до моменту набуття рішенням законної сили процедуру реалізації арештованого майна.

Скаргу мотивував тим, що на виконанні у ДВС перебуває рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.06.2016 року, яким з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованість за кредитним договором № 719203 від 11.08.2008 року, а саме: борг по кредиту 746 276,99 грн; відсотки 332 841,43 грн., пеня 1 079 118,42 грн., 3% річних від простроченої суми боргу 93 301,67 грн., сума інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості за кредитом 884 810,26 грн.. В ході виконавчого провадження було накладено арешт на належну боржнику земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га., що розташована на території Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. На замовлення державного виконавця в ході реалізації арештованого майна субєктом оціночної діяльності ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» було оцінено цю земельну ділянку в 60 000 грн.. Скаржник вважає що така вартість є значно заниженою оскільки банком було проведено дослідження (порівняння) ринку подібних земельних ділянок в Могилів-Подільському районі Вінницької області, які продаються через мережу інтернет, внаслідок чого було встановлено, що вартість такої земельної ділянки має складати не менше 176 120,00 гривень.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 08.12.2017 року скаргу задоволено частково:

-визнано необєктивною грошову оцінку вартості майна: земельної ділянки площею 2,00 га, що розташована на території Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та належить ОСОБА_3, згідно висновку оцінювача ТОВ «Експертно Консалтингового центру» станом на 06.07.2017 року у розмірі 60 000,00 гривень.

-зупинена реалізація арештованого майна предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів земельної ділянки площею 2,00 га, що розташована на території Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та належить ОСОБА_3, до набрання ухвалою суду законної сили.

В решті вимог за скаргою відмовлено. Ухвалe допущено до негайного виконання.

Мотивами прийняття такої ухвали суд зазначив те, що скаржником надано витяги з обяв про продаж земельних ділянок, подібних до земельної ділянки боржника, з яких слідує, що приблизна вартість такої земельної ділянки є щонайменше 176 120 грн, тому експертна оцінка є необєктивно. На підставі п.3 ч.1 ст. 34, ч.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» суд дійшов висновку про необхідність зупинити процедуру реалізації арештованого майна.

Не погодившись з такою ухвалою, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні скарги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що державний виконавець діяв в межах та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження»: виявивши єдине майно боржника: земельну ділянку, він наклав арешт на неї та в ході реалізації арештованого майна на підставі ст. 57 Закону залучив субєкта оціночної діяльності, який провів оцінку майна відповідно до Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», визначивши ринкову вартість земельної ділянки. Будь-яких порушень при оцінці майна допущено не було, тому висновок суду є безпідставним. На даний час майно реалізовано.

ПАТ «Державний ощадний банк» надав відзив на апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Зазначає, що суд першої інстанції вірно задовольнив їх скаргу, оскільки з оголошень про продаж землі з мережі інтернет вбачається, що вартість подібних земельних ділянок є значно вищою, тому банк вважає, що субєкт оціночної діяльності занизив вартість земельної ділянки боржника.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом статті 374 ЦПК України, апеляційний суд вправі скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове або змінити рішення (ст. 376 ЦПК України)

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи:

- на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 52293629 з виконання виконавчого листа № 138/3350/15-ц, виданого 04.08.2016 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 3 136 348,77 грн.;

- в ході провадження виконавчих дій, державним виконавцем 07.04.2017 винесено постанову про опис та арешт майна боржника;

- згідно висновку ТОВ «Експертно Консалтингового центру» про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 06.07.2017 встановлено, що дійсно оціночна вартість земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер :02:000:0186, що розташована на території Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, наданої для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_3, становить 60 000,00 грн. (а.с. 203, т.1);

- державний виконавець повідомив про оцінку майна боржника та стягувача листом від 13.07.2017 року (а.с.202, т.1) .

Отже, між учасниками справи склалися правовідносини з приводу оцінки арештованого майна в процесі його реалізації.

Відповідно до частини 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку (що й було зроблено у справі яка розглядається та не заперечується сторонами). У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний с

трок з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з приписами ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому ОСОБА_4, використовуються в інших національних стандартах. ОСОБА_4 (п.п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

У відповідності до статті 6 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з приписами статті 18 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", с ертифікат суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб'єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб'єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які

визнані суб'єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Отже, для оцінки майна потрібно мати спеціальні знання. Висновок оцінювача є письмовим документом, його недійсність може бути спростована на підставі інформації спеціаліста з даного питання. Посилання кредитора на те, що він самостійно провів порівняння цін на схожі обєкти нерухомості, використавши оголошення про продаж земельних ділянок з мережі інтернет, не може бути підставою для визнання проведеної оцінки недійсною, оскільки це є лише власне припущення кредитора, який не є субєктом оціночної діяльності та не володіє спеціальними знаннями для проведення такої оцінки. Отже, кредитор не спростував належними та допустимими доказами оцінку вартості обєкта нерухомості, здійснену субєктом оціночної діяльності.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, безпідставно взяв за основу припущення кредитора та визнав недійсним оцінку вартості арештованого майна, проведену особою яка володіє спеціальними знаннями та уповноважена на виконання такої оцінки на підставі кваліфікаційного свідоцтва, не зазначивши які саме порушення були допущені оцінювачем і яким конкретно критеріям не відповідає оспорювана оцінка.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є підставними, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, постановлені без повного та всебічного зясування обставин, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а в задоволенні скарги слід відмовити через її необґрунтованість та недоведеність.

Апеляційний суд вирішує питання розподілу судових витрат, повязаних із апеляційним розглядом справи. Заявником було сплачено за подання апеляційної скарги 1 762 грн. судового збору (платіжне доручення на а.с. 49, т.2), який, з огляду на задоволення апеляційної скарги, підлягає стягненню з ПАТ «Державний ощадний банк України» (ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 375, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08.12.2017 року скасувати та постановити нову:

Відмовити в задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії державного виконавця про необєктивність оцінки визначення вартості майна на яке звертається стягнення.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () на користь Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області () 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні понесених судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис ОСОБА_2

Судді: підпис ОСОБА_5

підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

головуючий суддя: Т. М. Шемета