Справа №442/7870/17
Провадження №2/442/425/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря с/з - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу у загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

10.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить зобов'язати останніх усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 та передати ключі до вхідних дверей цього будинку.

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5 - батько ОСОБА_2 та ОСОБА_3. У власності ОСОБА_5 знаходився житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1473 га, для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку і господарських будівель. Після смерті ОСОБА_5 вказане вище майно було успадковане ОСОБА_2 та ОСОБА_3

На початку січня 2017 року ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 забрали ключі від вищевказаного будинку та не пускають його та членів його сім'ї до нього, не дозволяють їм проживати і користуватися цим будинком, відмовляються передати ключі від цього будинку, чинячи перешкоди у користуванні цим будинком.

Зазначає, що є інвалідом 1 групи загального захворювання та потребує стороннього догляду і такий за ним здійснює його дружина ОСОБА_6, а тому наведена вище поведінка відповідачів щодо вчиненням перешкод у користуванні його власним будинком по АДРЕСА_1 негативно відбивається на стані його здоров'я та призводить до постійних стресових ситуацій і негативних емоцій.

Неправомірні дії відповідачів порушують його права як власника щодо вільного володіння і користування власним майном - житловим будинком. У зв'язку з наведеним змушений звернутися в суд за захистом порушених прав.

Відповідачка ОСОБА_4 від свого імені та від імені ОСОБА_3 відносно позову заперечила. Суду пояснила, що жодних перешкод у користуванні будинку позивачу вони не чинять. Ключі зберігають у себе, оскільки з будинку почали пропадати речі домашнього вжитку у чому підозрюють позивача та його дружину. Оскільки будинок належить їм на праві спільної часткової власності, то вважають що речі у ньому є спільними.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 05.09.2017 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., зареєстрованих в Реєстрі за №1102 і за №1105, спадкова справа №27/2017, спадкоємцями майна, а саме: житлового будинку загальною площею 170 кв.м., житловою площею 71 кв.м. по АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 0,1473 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої під цим будинком, є відповідач ОСОБА_3 - 1/3 частка у спадщині та позивач ОСОБА_2 - 2/3 частки у спадщині, що також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_2 від 05.09.2017р. і НОМЕР_3 від 05.09.2017р.

Також встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинять перешкоди ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1, забравши ключі від вхідних дверей будинку, що унеможливлює доступ до нього.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК України визначені житлові права громадян, зокрема, частиною 4, 5 вказаної статті встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Враховуючи, що відповідачі відмовляються надати позивачу ключі від вхідних дверей належного їм на праві спільної часткової власності будинку, суд приходить до висновку, що відповідачі перешкоджають позивачу у вільному володінні та користуванні житловим приміщенням, оскільки володілець житла має право на вільний доступ до нього, а реалізація такого права не може ставитись у залежність від волі інших осіб.

З огляду на викладене, суд, вважає встановленим факт здійснення позивачеві перешкод у користуванні спірним будинком, тому його права як власника підлягають захисту шляхом усунення таких перешкод та передачі йому ключів до вхідних дверей цього будинку.

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №365674 від 31.01.2017 року ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи загального захворювання та потребує часткового стороннього догляду.

Відповідно до акту №717 від 08.06.2017 року обстеження фактичного догляду за ОСОБА_2, складеним Дережицькою сільською радою, догляд за ОСОБА_2 здійснює його дружина ОСОБА_6, а тому суд задовольняє позов і в частині усунення перешкод ОСОБА_6 у користуванні вищевказаним будинком.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України з урахуванням задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн., оскільки при подачі позову позивач, як інвалід 1-ої групи був звільнений від сплати такого.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яка здійснює постійний догляд за інвалідом І групи ОСОБА_2, житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 та передати ключі до вхідних дверей цього будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 704 грн. судового збору в рівних частинах в дохід держави.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хомик А.П.