АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

м. Харків

справа № 640/19645/16-ц

провадження №22-ц/790/745/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року (в складі судді Сенаторова В.М.), по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 16.10.2013 року рішенням Київського районного суду м. Харкова позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто на її користь з ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики у розмірі 225155,38 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, реалізації квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, щляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною не нижче 346363,20 грн. та стягнуто судові витрати у розмірі 2273,56 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 2145,50 грн., у задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. 25.12.2013 року ухвалою апеляційного суду Харківської області вищевказане судове рішення залишено без змін. 12.04.2014 року постановами Київського ВДВС ХМУЮ були відкриті виконавчі провадження та розпочато примусове виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2016 року (справа №2018/3528/2012). 08.04.2016 року КП «СЕТАМ» за участі 26 учасників було реалізовано з прилюдних торгів арештоване майно, а саме - квартира АДРЕСА_1 за ціною 565000 грн. та відповідно до протоколу №155572 переможцем/покупцем торгів стала позивач. 29.04.2016 року ПН ХМНО Лазаревим В.М. позивачу видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру. За даними КП «Жилкомсервіс» зареєстрованим у спірній квартирі ніхто не значиться. Разом з тим, особовий рахунок на ім'я ОСОБА_1 закрито 01.05.2016 року та відкрито на ім'я позивача. ОСОБА_3 вказує, що з 01.05.2016 року вона сплачує вартість комунальних послуг, якими користується відповідач. На даний момент відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 чинять перешкоди у вільному розпорядженні нею своїм майном та у категоричній формі відмовляються звільняти квартиру.

В зв'язку з цим просила усунути перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, шляхом передачі їй відповідачами ключів від вхідних дверей та тамбуру даної квартири; зобов'язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_3 в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, шляхом передачі їй ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ключів від вхідних дверей та тамбуру даної квартири.

Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн. у частковому порядку по 275,60 грн. з кожної.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на теперішній час по її апеляційній скарзі на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2017 року по цивільній справі № 640/19335/16-ц відкрито апеляційне провадження № 22-ц/790/329/18, існує тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факт визначення правочину з реалізації квартири АДРЕСА_1, укладеному за результатом прилюдних торгів, що відбулися 08.04.2016 року, недійним, приведе до втрати позивачем ОСОБА_3 права, на якому ґрунтуються її вимоги в цій справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 29.04.2016 року, посвідченого ПН ХМНО Лазаревим В.М., власником АДРЕСА_1, яка складається з 2 кімнат, загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м. є ОСОБА_3, відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», с. 47 ЗУ «Про іпотеку» та на підставі акта про проведення електронних торгів та реалізацію предмету іпотеки, затвердженого начальником Київського ВДВС ХМУЮ, яка була придбана позивачем за 565000 грн.

Вказане право власності позивача на спірну квартиру підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Харкова позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто на її користь з ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики у розмірі 225155,38 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, реалізації АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, щляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною не нижче 346363,20 грн. та стягнуто судові витрати у розмірі 2273,56 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 2145,50 грн., у задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. 25.12.2013 року ухвалою апеляційного суду Харківської області вищевказане судове рішення залишено без змін, тобто, вищевказане рішення суду набрало законної сили і на даний час не скасовано.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При цьому згідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що з урахуванням акту про проведення електронних торгів та реалізацію предмету іпотеки (квартири АДРЕСА_1), свідоцтва про право власності на спірне майно від 29.04.2016 року, виданого ПН ХМНО Лазаревим В.М. на ім'я ОСОБА_3

Даних про визнання правочину, укладеному за результатом електронних торгів недійсним або даних про скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 матеріали справи не місять.

Згідно зі статі 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що на даний час в провадженні апеляційного суду знаходиться цивільна справа за її апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2017 року по цивільній справі № 640/19335/16-ц і це є підставою для скасування вищезазначеного рішення суду колегією суддів не приймаються, оскільки сам факт знаходження справи у провадженні апеляційного суду не є безумовною підставою для скасування оспорюваного рішення суду. Будь-яких доказів того, що на даний час позивач не є власником спірного майна матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 27 березня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко