Справа № 136/144/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати - ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті склала на її ім'я особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе належне їй майно, яке розташоване в АДРЕСА_1. До складу спадщини, яка не охоплена заповітом, увійшла земельна частка (пай) площею 2,92 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 12.06.1997 року, що перебула у колективній власності КСП ім. К.Маркса, а також майновий пай члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша згідно Свідоцтва серії НОМЕР_3 від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Позивач спадщину прийняла в порядку, визначеному частиною першою статті 1269 ЦК України.

Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, який відмовив їй у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення тим, що заповіт не містить даних про те, що спадкодавець заповіла земельну частку (пай) та майновий пай. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 права на земельну частку (паю) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 12.06.1997 року, а також права на майновий пай члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша згідно Свідоцтва серії НОМЕР_3 від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність.

Голова Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області подав до суду відзив в якому вказав, що позов визнає, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування.

Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті склала на ім'я ОСОБА_1 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 38), яким заповіла усе належне їй майно, яке розташоване в АДРЕСА_1. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано.

До складу спадщини, яка не охоплена заповітом, увійшла земельна частка (пай) площею 2,92 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 12.06.1997 року, що перебула у колективній власності КСП ім. К.Маркса с. Росоша, а також майновий пай члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша розміром 0,07%, що становить 1 576 грн., який належав ОСОБА_3 згідно Свідоцтва серії НОМЕР_3 від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

З матеріалів Спадкової справи № 186/2011 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину в строк додатково визначений рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 14.03.2011 року прийняла позивач, яка приходиться померлій дочкою (а.с. 11, 12). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який відмовив їй у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення тим, що заповіт не містить даних про те, що спадкодавець заповіла земельну частку (пай) та майновий пай.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (пункт 3.5) вказано, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Судом встановлено (а.с. 13, 16), що на підставі рішення Липовецької РДА від 02.06.1997 року №149, 12.06.1997 року на ім'я ОСОБА_3 було видано Сертифікат серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса с. Росоша в розмірі 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно розпорядження Липовецької РДА від 23.01.2018 року "Про затвердження технічної документації по передачі земельних частко (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю", ОСОБА_3 запроектовано земельну ділянку НОМЕР_5 загальною площею 3,4071 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З листа Відділу у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 17.10.2017 року №0-2-0.182-654/124-17 слідує (а.с. 15), що ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку не видавався.

За життя на ім'я ОСОБА_3 також було видано Свідоцтво серії НОМЕР_3 від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, згідно якого особа є власником майнового паю члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша розміром 0,07%, що становить 1 576 грн.

Оригінали примірників вищевказаних правовстановлюючих документів (сертифікат, свідоцтво) було втрачено. Порядку видачі нових на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи не передбачено. Таким чином, у зв'язку з відсутністю визначеного законом порядку, позивач не в змозі отримати їх дублікат, що позбавляє її можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата зазначених правовстановлюючих документів не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини.

За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала їй на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 12.06.1997 року по КСП ім. Карла Маркса с. Росоша Липовецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що належав їй на підставі Свідоцтва серії НОМЕР_3 від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша розміром 0,07%, що становить 1 576 (одна тисяча п'ятсот сімдесят шість) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник