Справа № 147/146/18
Провадження № 2/147/221/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_4.

За життя вони проживали в АДРЕСА_1. Даний двір відносився до категорії колгоспних дворів, станом на 15.04.1991 року головою була ОСОБА_4, членами її чоловік ОСОБА_3

Після смерті діда ОСОБА_3 спадкоємцем до його майна була дружина ОСОБА_4, яка фактично вступила в управління спадковим майном, постійно проживаючи з спадкодавцем в одному будинку на час його смерті.

До складу спадкового майна ОСОБА_3 входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_2. Таким чином, будучи власником 1/2 частини будинку ОСОБА_4 набула права власності на ще 1/2 частину будинку за правом спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, тому на день її смерті їй належав цілий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_2.

Позивач являється спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_4 по заповіту, посвідченого секретарем Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Інших спадкоємців немає. Батько позивача не претендував на спадщину.

Позивач своєчасно прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Частину спадкового майна оформив на себе.

Звернувшись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивач отримав відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в його відсутності.

Представник відповідача Ободівської сільської ради Тростянецького району в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлої ОСОБА_4 за ОСОБА_1

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.5).

Після його смерті відкрилась спадщина.

Спадкоємцем до його майна являється дружина ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3(а.с.18), яка вчасно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном та проживаючи разом з спадкодавцем в одному будинку по АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 11.01.2016 року(а.с.6).

За життя 20.10.2015 року ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, котрим належне їй майно заповіла внуку ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем Ободівської сільської ради Щуренко Н.І., зареєстрований в реєстрі №141(а.с.7). Заповіт за даними сільської ради не змінений та не скасований.

Родинний зв'язок позивача з померлою ОСОБА_4 як бабки та онука підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, (а.с.19), в якому в графі батько записаний ОСОБА_6, свідоцтвом про народження ОСОБА_6.(а.с.18), в якому в графі мати записана ОСОБА_4

Відповідно до довідки №1625 від 14.12.2017 року, виданої виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_3 за життя був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 разом з дружиною ОСОБА_4 Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4, яка вчасно прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном та проживаючи разом з спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем являється онук ОСОБА_1 по заповіту. Він вчасно прийняв спадщину, звернувшись до шести місяців до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_2. За даними земельно-шнурової книги Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області запис №1492 біля домогосподарства за адресою АДРЕСА_2, числиться земельна ділянка площею 0,34га з правовим режимом 0,25га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,09га - для ведення особистого селянського господарства. За даними погосподарської книги Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області станом на 15.04.1991 року домогосподарство по АДРЕСА_2 відносилось до категорії колгоспний двір. Головою була ОСОБА_4, членами ОСОБА_3 Син ОСОБА_6 рахується за даним домогосподарством з 1993 року. (а.с.8).

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №174/2016р. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 вчасно прийняв спадщину по заповіту після смерті бабки ОСОБА_4, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.11). Частину спадкового майна: земельну ділянку, оформив на себе(а.с.20-27).

Ксерокопією з погосподарської книги Ободівської сільської ради за 1991-1995 роки особовий рахунок №1206 встановлено, що в домогосподарстві по АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4 Також наявний запис реєстрації ОСОБА_6(а.с.28.-29а). Відповідно до довідки Ободівської сільської ради Тростянецького району №400 від 15.03.2018 року встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований за вищевказаною адресою з 15.11.1995 року по 08.08.2008 року(а.с.60). Також даний факт підтверджено ксерокопією паспорта ОСОБА_7 в відміткою про приписку(а.с.63,64).

Випискою з погосподарської книги №138 від 14.03.2018 року станом на 15.04.1991 року в АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3(голова двору), ОСОБА_4(чоловік)(а.с.61,62).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3(голова двору), ОСОБА_4(чоловік) відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_2.

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 12.01.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_2, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 74,0кв.м., житловою площею 46,3кв.м., допоміжною площею 27,7кв.м.(а.с.12-17).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді-відмови від 06.02.2018 року за №89/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори Середою Н.М. випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.10).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп., що передбачено ст.142 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 12, 13, 81, 200,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_2, який належав ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, з державного бюджету України 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №0.0.956414416.1 від 05.02.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя