Постанова

Іменем України

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 372/214/15-ц

провадження № 61-2591св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Київській області,

відповідачі: Українська міська рада, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,

треті особи: ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справуза позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Київській області до Української міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, треті особи: ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, про визнання недійсним рішення 59 сесії 5 скликання Української міської ради Обухівського району Київської області від 12 серпня 2010 року, за касаційної скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2015 року у складі судді Проць Т. В. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 вересня 2015 року у складі колегії суддів Білоконь О. В., Антоненко В. І., Гуль В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Київській області 15 січня 2015 року звернувся до відповідачів з позовом про визнання недійсним рішення 59 сесії 5 скликання Української міської ради Обухівського району Київської області від 12 серпня 2010 року, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,5696 га у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_21, ОСОБА_19, ОСОБА_8, ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 для будівництва та обслуговування житлого будинку, господарських будівель та споруд на території села Плюти в межах Української міської ради Обухівського району Київської області, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування землі на користь держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області з чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що в ході проведення перевірки було встановлено, що рішенням 59 сесії 5 скликання Української міської ради від 12 серпня 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,5696 га у власність 17 громадянам для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на території села Плюти в межах Української міської ради Обухівського району Київської області та з порушенням статтей 116, 122, 174, 176 ЗК України були передані у приватну власність земельні ділянки відповідачам - фізичним особам у справі, оскільки передані у власність земельні ділянки перебувають поза межами села Плюти.

Посилаючись на те, що відповідачами неправомірно отримані у власність земельні ділянки, прокурор просив: визнати недійсним рішення 59 сесії 5 скликання Української міської ради Обухівського району Київської області від 12 серпня 2010 року; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачів; визнати за державою в особі Головного управління Держземагенства у Київській області право власності на земельну ділянку загальною площею 3,5696 га.

02 червня 2015 року рішенням Обухівського районного суду Київської області у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року, що набрало законної сили 09 квітня 2015 року, цивільні права, які просив захистити прокурор шляхом визнання недійсним спірного рішення сільради, державних актів про право власності на земельні ділянки та визнання за державою права власності на спірні земельні ділянки, вже поновлено вказаним рішенням.

03 вересня 2015 року ухвалою апеляційного суду Київської області рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2015 року залишено без змін.

Погоджуючись з висновками районного суду, апеляційний суд виходив із того, що рішення районного суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

У лютому 2016 року заступник прокурора Київської області подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Обухівського районного суду від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 вересня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначені позовні вимоги першого заступника прокурора Київської області в повному обсязі.

У касаційній скарзі заступник прокурора Київської області посилається на те, що суди, посилаючись на те, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року, що набрало законної сили 09 квітня 2015 року, цивільні права, які просив захистити прокурор, вже поновлено, не звернули уваги на те, що позовні вимоги першого заступника прокурора Київської області не тотожні позовним вимогам прокурора Обухівського району, зокрема, при ухваленні рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року судом не було розглянуто вимоги про витребування земельних ділянок відповідно до положень статті 388 ЦК України.

У квітні 2016 року ОСОБА_24 - представник ОСОБА_17 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу в яких вказував про те, що доводи касаційної скарги прокурора необґрунтовані та не підтвердженні належними і допустимими доказами у справі, а тому її слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних-на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам процесуального права судові рішення не відповідають з огляду на таке.

Судом установлено, що 12 серпня 2010 року рішенням 59 сесії 5 скликання Української міської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,5696 га у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_21, ОСОБА_19, ОСОБА_8, ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території села Плюти в межах Української міської ради Обухівського району Київської області.

На підставі вказаного рішення Української міської ради від 12 серпня 2010 року ОСОБА_11, ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_19, ОСОБА_4, ОСОБА_21, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали державні акти на право власності на земельну ділянку. Вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18.

У подальшому ОСОБА_18 на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2011 року, зареєстрованого за № 1571, відчужив належну йому на підставі державного акта серії НОМЕР_19 земельну ділянку на користь ОСОБА_15 Про що на державному акті зроблено відмітку про перехід права власності.

ОСОБА_19 на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2011 року, зареєстрований за № 2222, відчужив належну йому на підставі державного акта серії НОМЕР_20 земельну ділянку на користь ОСОБА_16 Про що, на державному акті зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_16

На підставі договорів купівлі-продажу від 14 грудня 2012 року № 2859, 2861 ОСОБА_21 та ОСОБА_20 відчужили належні їм земельні ділянки на користь ОСОБА_17

Суди, відмовляючи у задоволенні позову, виходили з того, що вказані обставини встановлені судовим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом прокурора Обухівського району в інтересах держави, в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_21, ОСОБА_19, ОСОБА_8, ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, Української міської ради Обухівського району Київської області, третя особа: Управління Держземагенства в Обухівському районі, про скасування рішення, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та договорів купівлі-продажу.

Зокрема, вказаним рішенням позов прокурора Обухівського району в інтересах держави, в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області задоволено частково. Скасовано рішення 59 сесії 5 скликання Української міської ради від 12 серпня 2010 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,5696 га у власність 18 громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території села Плюти в межах Української міської ради Обухівського району Київської області в частині відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_18, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_21, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_19, ОСОБА_1, ОСОБА_11 Визнано недійсними державний акт серії НОМЕР_21, на земельну ділянку площею 0,10 га, вартістю 94 909 грн 52 коп., виданий на ім'я ОСОБА_14, державний акт серії НОМЕР_22, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_13, державний акт серії НОМЕР_23, на земельну ділянку площею 0,25 га, виданий на ім'я ОСОБА_12, державний акт серії НОМЕР_19, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_18, державний акт серії НОМЕР_24, на земельну ділянку площею 0,2231 га, вартістю 201718 грн 36 коп., виданий на ім'я ОСОБА_10, державний акт серії НОМЕР_25, на земельну ділянку площею 0,2233 га, вартістю 201 899 грн 19 коп., виданий на ім'я ОСОБА_9, державний акт серії НОМЕР_26, на земельну ділянку площею 0,2232 га, вартістю 201808,77 грн., виданий на ім'я ОСОБА_20, державний акт серії НОМЕР_27, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_8, державний акт серії НОМЕР_20, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_19, державний акт серії НОМЕР_28, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_21, державний акт серії НОМЕР_29, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_7, державний акт серії НОМЕР_30, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_6, державний акт серії НОМЕР_31, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_5, державний акт серії НОМЕР_32, на земельну ділянку площею 0,2250 га, вартістю 213 546 грн 43 коп., виданий на ім'я ОСОБА_4, державний акт серії НОМЕР_33, на земельну ділянку площею 0,10 га, виданий на ім'я ОСОБА_3, державний акт серії НОМЕР_34, на земельну ділянку площею 0,10 га, вартістю 94 909 грн 52 грн., виданий на ім'я ОСОБА_2, державний акт серії НОМЕР_35, на земельну ділянку площею 0,10 га, виданий на ім'я ОСОБА_1, державний акт серії НОМЕР_36, на земельну ділянку площею 0,10 га, виданий на ім'я ОСОБА_11 Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_37 за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_11 за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Визнано за державою право власності на земельну ділянку загальною площею 3,3446 га, вартістю 2 503 616 грн 57 коп., розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, село Плюти. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

При цьому суди посилались на те, що вищевказане рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року набрало законної сили 09 квітня 2015 року, а тому обставини, які встановлені судом при розгляді вказаної справи, мають преюдиційне значення для вирішення цього позову та доказуванню не підлягають відповідно до положень частини третьої статті 61 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи).

Крім того, судом зазначено, що спори є тотожними і права позивача вже захищено, а тому це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог прокурора Київської області.

Однак з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки суди їх дійшли з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені у статті 205 ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 223 ЦПК України після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Таким чином, суд у порушення вимог статтей 205, 223, 212-214 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) за наявності рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 09 квітня 2015 року, не перевірив, чи є розглянуті судом позовні вимоги у справі № 1018/3822/12 тотожними тим, що розглядав суд за позовом заступника прокурора Київської області у справі № 372/214/15-ц, та не обговорив питання закриття провадження у справі в цілому чи в частині позовних вимог, що вже були предметом розгляду.

Крім того, рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року були скасовані постановою Верховного Суду від 08 лютого 2018 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, оскільки суди у порушення вимог статей 212-214, 303, 316 ЦПК України не визначилися з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка їх регулює, дійшли помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позову у зв'язку з наявністю судового рішення, що набрало законної сили та яким було розглянуто тотожний спір, рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду не можуть вважатися законними та обґрунтованими та відповідно до положень статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило