Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/2234/17
Провадження №2/433/73/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2018 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Певної О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Нехаєва В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2017 року до Троїцького районного суду Луганської області надійшла вищевказана позовна заява, в обґрунтування вимог якої зазначено, що 25 червня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №341. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини між ними припинені з травня 2015 року. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб.

В підготовче судове засідання сторони не з'явились.

Позивач надала письмову заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача на адресу суду також надійшла письмова заява, в якій він просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За таких обставин, зважаючи на той факт, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, направивши про це відповідну заяву до суду, суд приходить до висновку, про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 25 червня 2010 року, позивач та відповідач з 25 червня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано ОСОБА_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 341 (а.с. 8).

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_4 від 01.12.2011 року, виданого ОСОБА_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (а.с.9).

Спору щодо визначення місця проживання дитини в рамках даної справи заявлено не було.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини між ними припинені з травня 2015 року. Примирення між ними неможливе.

Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач у заяві просила суд, після розірвання шлюбу, залишити їй шлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в зв'язку з визнанням позову відповідачем, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст. 4, 76-81, 142, 200, 206, 223, 258, 259, 273 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 25 червня 2010 року ОСОБА_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 341.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Повернути позивачу ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року)

Повне судове рішення складене - 26 березня 2018 року.

Суддя О.С. Певна

21.03.18