Дата документу 21.03.2018
ЄУ № 420/1373/17
Провадження №2/420/247/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Рожкової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.03.2000 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 20.11.2009 було розірвано. Від шлюбу є неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею. З 01.10.2011 позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_5. Наразі фактично тільки вона та її чоловік займаються вихованням та утриманням дітей. Відповідач з моменту розірвання шлюбу іноді надавав дітям незначну матеріальну допомогу на їх утримання, але така допомога була недостатньою для забезпечення нормальної життєдіяльності дітей (школа, харчування одяг, оздоровлення тощо). Надавати систематично, щомісячно належну матеріальну допомогу на утримання дітей, в добровільному порядку або через укладення договору відповідач не бажає, і тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Достовірної інформації про місце роботи відповідача та його заробітки (доходи) у неї не має. Зі слів відповідача, він має нерегулярний та мінливий дохід. Стан здоровя відповідача є задовільним, його матеріальне становище є добрим.

Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позицією ОСОБА_2 ознайомлена та згодна.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти на дітей по 1000 грн. на кожну.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено що, починаючи з 11.03.2000 по 20.11.2009 сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 067117, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Красний Луч Луганської області.

Сторони по справі мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕД № 149332, виданим 18.10.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Красний Луч Луганської області, та свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 206141, виданим 27.06.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолуцького міського управління юстиції - відповідно.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4в графі "батько" зазначений відповідач - ОСОБА_2.

Як вбачається з позовної заяви неповнолітні діти проживають з позивачем, що не оспорюється сторонами у справі.

Позивач з 01.10.2011 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, від якого має малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_2 не має постійного заробітку, працює стихійно, не має власного житла, вимушений його наймати, що підтверджується довідкою з Єдиного реєстру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ №366868, виданого 15.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції відповідач має ще одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який разом з його матірю ОСОБА_8 проживає з ними в найманій квартирі.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017. Даним законом внесено зміни до ст. 182 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов пред'явлено до суду 12.09.2017.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Враховуючи, що відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, а позивач не заперечує проти цього, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі розміром 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.09.2017 до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 354, 355Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі розміром 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.09.2017 до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у межах сплати платежу за один місяць.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Стеценко