Справа № 545/3594/17
Провадження № 2/545/273/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Задорожна Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Сад" до ОСОБА_1, фермерського господарства "Зоря - Світлана", третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_2, про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 господарства "Зоря - Світлана", третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_2, про визнання недійсним договору оренди землі.

В позові посилався на те, що 01 грудня 2016 року між ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі на умовах якого відповідач-1 передав відповідачу-2 в строкове платне користування земельну ділянку площею (розміром) 4,4500 та, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:015:0055.

Сторонами (відповідач-1 та відповідач-2) 01.12.2016 року був підписаний акт приймання - передачі земельної ділянки в оренду.

Вище зазначений договір 22.12.2016 року зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу - Полтавської області ОСОБА_2, про що зроблено відповідний запис № 18271941

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикції органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного і права.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно із п.2 частини 2 ст.16 Цивільного кодексу України, може бути визнання правочину недійсним.

Зазначена норма кореспондується зі ст. 152 Земельного кодексу України відповідно до і підпункту в п.3 зазначеної статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки ; здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Вважають, що договір оренди від 01.12.2016 року укладений між ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана» та ОСОБА_1 є недійсним з огляду на нижчевикладене.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» 20.09.2007 року уклало з відповідачем-1 договір оренди землі, загальною площею 4,45 га, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:015:0055.

Договір оренди від 20.09.2007 року зареєстрований у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що у державному реєстрі земель вчинено запис №13 від 20.09.2007 року.

Відповідно до ст.8 договору оренди землі від 20.09.2007 року, договір укладений терміном на п'ять років.

В подальшому 01.03.2011 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 до договору оренди землі від 20.09.2007 року були внесені зміни та доповнення в частині терміну його дії, якими дію договору продовжено до 31.12.2017 року.

Зазначені зміни також зареєстровані у відділі Держкомзему у Полтавському районі, Полтавської області, запис від 05.07.2011 року №00371.

Станом на дату укладання договору оренди землі від 20.09.2007 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року за №2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі», яка була прийнята на підставі ст. 18 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої забезпечення реєстрації договорів оренди було покладено на відповідні державні органи земельних ресурсів, який і здійснив реєстрацію договору оренди землі від 20.09.2007 року.

В подальшому ст. 18 Закону України «Про оренду землі», яка передбачала набрання чинності договору оренди землі після його державної реєстрації було виключено в звязку з внесенням змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 року №1878.

Абзацом 2 п.3 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону було визначено, що до 01 січня 2012 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітуту) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Так на час реєстрації змін та доповнень 05.07.201 1 року до договору оренди землі від 20.09.2007 року, відділ Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області здійснював державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок відповідно до покладених на нього повноважень.

Чинність договору оренди землі від 20.09.2007 року, змін та доповнень до договору оренди від 01.03.2011 року підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтава за вих. №0-16-0.181-76/123-17 від 04.04.2017 року, в п.13 якого зазначено, що договорів оренди землі від 20.09.2007 року укладений між ТОВ «Полтава- Сад» та ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер: :00:015:0055, загальною площею 4.45 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, строком на 5 років (п.8 Договору). Вказаний договір зареєстрований y Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП -Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 20.09.2007 року №13.

01.03.2011 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 підписано зміни та доповнення до Договору оренди землі, яким строк дії Договору оренди землі продовжено до 31.12.2017 року. Вказані зміни та доповнення зареєстровані у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.07.2011 року «№00371.

Отже, договір оренди землі від 20.09.2007 року зі змінами і доповненнями від 01.03.2011 року укладений між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законодавством порядку на час реєстрації та є чинним.

Чинність договору оренди від 10.09.2007 року також підтверджується отриманням орендної плати відповідачем-1 (ОСОБА_1І.) в 2015-2016 роках, що підтверджується доданими до матеріалів позовної заяви доказами.

Щодо недійсності договору оренди землі від 01.12.2016 року укладеного між Фермерське господарство «Зоря-Свіглана» та ОСОБА_1

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. (ч.І ст.215 ІІК України)

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. (ч.2 ст.215 ЦК України)

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). (ч.3 ст.215 ЦК України)

Статтею 230 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки вчинення правочину під впливом обману.

Так відповідно до ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша ст.. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину. або якщо вона замовчує їх існування.

Постановою пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за №9 від 06.11.2009 року, зокрема п.20 надано роз'яснення, що вважається правочином, який вчинений під впливом обману.

Так. правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадках навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою оману є умисел у діях однієї із сторін правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей. які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише Факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб'єктом зведення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Тобто, відповідач-1 (ОСОБА_1І.) особисто отримуючи орендну плату по договору оренди землі, що був укладений між ним та ТОВ «Полтава-Сад» 20.09.2007 року не повідомив відповідача-2 Фермерське господарство «Зоря-Світлана» про існування зазначеного договору оренди землі та уклав з останнім на ту ж саму земельну ділянку площею 4,45 га, кадастровий номер :00:015:0055 договір оренди землі з метою отримання орендної плати від двох орендарів:

ТOB «Полтава-Сад» та Фермерське господарство «Зоря-Світлана» чим ввела в оману останнього.

Так, станом на дату укладання договору оренди землі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана», який укладений 01.12.2016 року, відповідач-1 (ОСОБА_1І.) особисто отримала аванс за користування земельною ділянкою площею 4,45 га. кадастровий номер :00:015:0055 за 2016 рік від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» на підставі укладеного з останнім договору оренди землі від 20.09.2007 року в сумі 2 500,00 гри., що підтверджується відомістю на виплату грошей від 31.12.2015 року. Остаточний розрахунок був проведений з відповідачем-1 (ОСОБА_1І.) 24.11.2016 року, тобто за неділю до укладанням спірного договору оренди 01.12.2016 року з відповідачем-2.

Вважають, що договір оренди землі від 01.12.2016 року, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана» має всі ознаки правочину вчиненого під впливом обману і є недійсним на підставі ст.230 Цивільного кодексу України.

Крім того, на підтвердження чинності договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Полтава- Сад» та ОСОБА_1 від 20.09.2007 року надають копію постанов Харківського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 року по господарській справі №917/458/17 за позовом ОСОБА_3 господарства «Зоря-Світлана» до ТОВ «Полтава-Сад» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 4,45 га, кадастровий номер :00:015:055, що належить власнику ОСОБА_1.

Так, на сторінці 3 постанови Харківського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 встановлено, позивачем (Фермерське господарство «Зоря-Світлана») ані в суді першої, ані в суд апеляційної інстанції не було надано доказів розірвання договору оренди землі від 20.09.2007 року, укладеного між ТОВ «Полтава-Сад» та власником спірної земельної ділянки ОСОБА_1. або доказів визнання його недійсним в судовому порядку. Тобто, на даний час вказаний договір є діючим, а у ТОВ «Полтава-Сад», відповідно, наявне встановлене законом право оренди земельної ділянки, що зареєстроване у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Прохали:

Визнати договір оренди землі укладений між ОСОБА_3 господарством «Зоря- Світлана» та ОСОБА_1 від 01.12.2016 року недійсним.

Зобов'язати приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу. Полтавської області ОСОБА_2 скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 01.12.2016 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2016 року, номер запису про інше речове право 18271941.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 господарства "Зоря - Світлана" солідарно па користь ТОВ «ІІолтава-Сад» 3200,00 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву в якій позов підтримав та прохав його задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак була повідомлена належним чином, про що є докази в матеріалах справи, зокрема копія оголошення на сайті «Судова влада»

Представник відповідача ОСОБА_3 господарства "Зоря - Світлана" в судове засідання не зявився, вкотре надав суду заяву про відкладення розгляду справи, не надавши підтвердження неможливості прибуття їхнього представника в судове засідання.

Суд вирішуючи питання про продовження розгляду справи за відсутності представника відповідача ОСОБА_3 господарства "Зоря - Світлана" врахував той факт, що даний відповідач є юридичною особою і будучи належним чином повідомлений про дати судових засідань з установленим штатом працівників, мав можливість направити до суду іншого представника, однак будучи відповідачем по справі не надав до суду підтвердження неможливості прибуття їхнього представника в судове засідання, чи не направив іншого представника до суду.

Так на судове засідання призначене на 13.03.2018 року представник ФГ "Зоря - Світлана" не з»явився від керівника господарства на адресу суду надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату у зв»язку із зайнятістю уповноваженого представника в іншому судовому засіданні однак підтверджуючих дану обставину доказів до суду не надав.

На наступне судове засідання призначене на 27.03.2018 року від керівника вказаного господарства на адресу суду надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату оскільки він має намір укласти угоду з адвокатом на представлення інтересів однак суд враховує ту обставину , що провадження у справі відкрито 05.12.2017 року а отже станом на 27.03.2018 рік відповідач мав більш ніж достатньо часу для укладення угоди із захисником.

Такі дії відповідача ФГ "Зоря - Світлана" судом розцінено як умисне затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами а тому суд , вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідачів по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України.

Від третьої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Так судом встановлено, що 01 грудня 2016 року між ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі на умовах якого відповідач-1 передав відповідачу-2 в строкове платне користування земельну ділянку площею (розміром) 4,4500 та, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:015:0055.

Сторонами (відповідач-1 та відповідач-2) 01.12.2016 року був підписаний акт приймання - передачі земельної ділянки в оренду.

Вищезазначений договір 22.12.2016 року зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу - Полтавської області ОСОБА_2, про що зроблено відповідний запис № 18271941

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикції органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного і права.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно із п.2 частини 2 ст.16 Цивільного кодексу України, може бути визнання правочину недійсним.

Зазначена норма кореспондується зі ст. 152 Земельного кодексу України відповідно до і підпункту в п.3 зазначеної статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки ; здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Вважають, що договір оренди від 01.12.2016 року укладений між ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана» та ОСОБА_1 є недійсним з огляду на нижчевикладене.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» 20.09.2007 року уклало з відповідачем-1 договір оренди землі, загальною площею 4,45 га, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:015:0055.

Договір оренди від 20.09.2007 року зареєстрований у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що у державному реєстрі земель вчинено запис №13 від 20.09.2007 року.

Відповідно до ст.8 договору оренди землі від 20.09.2007 року, договір укладений терміном на п'ять років.

В подальшому 01.03.2011 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 до договору оренди землі від 20.09.2007 року були внесені зміни та доповнення в частині терміну його дії, якими дію договору продовжено до 31.12.2017 року.

Зазначені зміни також зареєстровані у відділі Держкомзему у Полтавському районі, Полтавської області, запис від 05.07.2011 року №00371.

Станом на дату укладання договору оренди землі від 20.09.2007 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року за №2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі», яка була прийнята на підставі ст. 18 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої забезпечення реєстрації договорів оренди було покладено на відповідні державні органи земельних ресурсів, який і здійснив реєстрацію договору оренди землі від 20.09.2007 року.

В подальшому ст. 18 Закону України «Про оренду землі», яка передбачала набрання чинності договору оренди землі після його державної реєстрації було виключено в звязку з внесенням змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 року №1878.

Абзацом 2 п.3 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону було визначено, що до 01 січня 2012 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітуту) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Так на час реєстрації змін та доповнень 05.07.201 1 року до договору оренди землі від 20.09.2007 року, відділ Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області здійснював державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок відповідно до покладених на нього повноважень.

Чинність договору оренди землі від 20.09.2007 року, змін та доповнень до договору оренди від 01.03.2011 року підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтава за вих. №0-16-0.181-76/123-17 від 04.04.2017 року, в п.13 якого зазначено, що договорів оренди землі від 20.09.2007 року укладений між ТОВ «Полтава- Сад» та ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер: :00:015:0055, загальною площею 4.45 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, строком на 5 років (п.8 Договору). Вказаний договір зареєстрований y Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП -Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 20.09.2007 року №13.

01.03.2011 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 підписано зміни та доповнення до Договору оренди землі, яким строк дії Договору оренди землі продовжено до 31.12.2017 року. Вказані зміни та доповнення зареєстровані у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.07.2011 року «№00371.

Отже, договір оренди землі від 20.09.2007 року зі змінами і доповненнями від 01.03.2011 року укладений між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законодавством порядку на час реєстрації та є чинним.

Чинність договору оренди від 10.09.2007 року також підтверджується отриманням орендної плати відповідачем-1 (ОСОБА_1І.) в 2015-2016 роках, що підтверджується доданими до матеріалів позовної заяви доказами.

Щодо недійсності договору оренди землі від 01.12.2016 року укладеного між Фермерське господарство «Зоря-Свіглана» та ОСОБА_1

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. (ч.І ст.215 ІІК України)

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. (ч.2 ст.215 ЦК України)

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). (ч.3 ст.215 ЦК України)

Статтею 230 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки вчинення правочину під впливом обману.

Так відповідно до ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша ст.. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину. або якщо вона замовчує їх існування.

Постановою пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за №9 від 06.11.2009 року, зокрема п.20 надано роз'яснення, що вважається правочином, який вчинений під впливом обману.

Так. правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадках навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою оману є умисел у діях однієї із сторін правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей. які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише Факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб'єктом зведення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Тобто, відповідач-1 (ОСОБА_1І.) особисто отримуючи орендну плату по договору оренди землі, що був укладений між нею та ТОВ «Полтава-Сад» 20.09.2007 року не повідомила відповідача-2 Фермерське господарство «Зоря-Світлана» про існування зазначеного договору оренди землі та уклала з останнім на ту ж саму земельну ділянку площею 4,45 га, кадастровий номер :00:015:0055 договір оренди землі з метою отримання орендної плати від двох орендарів:

ТOB «Полтава-Сад» та Фермерське господарство «Зоря-Світлана» чим ввела в оману останнього.

Так, станом на дату укладання договору оренди землі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана», який укладений 01.12.2016 року, відповідач-1 (ОСОБА_1І.) особисто отримала аванс за користування земельною ділянкою площею 4,45 га. кадастровий номер :00:015:0055 за 2016 рік від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» на підставі укладеного з останнім договору оренди землі від 20.09.2007 року в сумі 2 500,00 гри., що підтверджується відомістю на виплату грошей від 31.12.2015 року. Остаточний розрахунок був проведений з відповідачем-1 (ОСОБА_1І.) 24.11.2016 року, тобто за неділю до укладанням спірного договору оренди 01.12.2016 року з відповідачем-2.

Отже суд, вважає договір оренди землі від 01.12.2016 року, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана» має всі ознаки правочину вчиненого під впливом обману і є недійсним на підставі ст.230 Цивільного кодексу України.

Крім того, на підтвердження чинності договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Полтава- Сад» та ОСОБА_1 від 20.09.2007 року позивачем надано копію постанов Харківського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 року по господарській справі №917/458/17 за позовом ОСОБА_3 господарства «Зоря-Світлана» до ТОВ «Полтава-Сад» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 4,45 га, кадастровий номер :00:015:055, що належить власнику ОСОБА_1.

Так, на сторінці 3 постанови Харківського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 встановлено, позивачем (Фермерське господарство «Зоря-Світлана») ані в суді першої, ані в суд апеляційної інстанції не було надано доказів розірвання договору оренди землі від 20.09.2007 року, укладеного між ТОВ «Полтава-Сад» та власником спірної земельної ділянки ОСОБА_1. або доказів визнання його недійсним в судовому порядку. Тобто, на даний час вказаний договір є діючим, а у ТОВ «Полтава-Сад», відповідно, наявне встановлене законом право оренди земельної ділянки, що зареєстроване у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Частиною першою ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1, 3, 5, 6ст. 203 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до положень ст. ст.125,126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 5ст. 116 ЗК України передбачено неможливість передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря.

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту з моменту його державної реєстрації відповідно до ч.1ст. 210 ЦК України.

Відповідно до частини 2статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей18,20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксована умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Аналогічна позиція висловлювалася Верховним судом України у постанові від 27 квітня 2017 року у справі № 6-422цс17, а також у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року.

Таким чином, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну й ту ж земельну ділянку суперечить вимогам законодавства, та призводить до порушення прав позивача, як орендаря.

У відповідності до приписів п.п. 1 та 9 ч. 1ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Cуд дійшов висновку, що однією з підстав визнання недійсним договору оренди, укладеного 01.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 господарством «Зоря- Світлана» є також та обставина, що останній був зареєстрований та укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Полтава-Сад».

Враховуючи вище викладене, договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 господарством «Зоря-Світлана», необхідно визнати недійсним з моменту його укладення, оскільки його зміст грубо порушує норми чинного законодавства. А тому необхідно зобовязати приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 01.12.2016 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2016 року, номер запису про інше речове право 18271941.

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до задоволених вимог, згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст.1,13 Закону України Про оренду землі, ст.ст.215,203,792 Цивільного кодексу України,ст. ст.116,125,126 Земельного кодексу Українип.п.1, 3 ч. 3 ст.10, ст.2, ст.26,27Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Сад" задовольнити.

Визнати договір оренди землі укладений між ОСОБА_3 господарством «Зоря- Світлана» та ОСОБА_1 від 01.12.2016 року недійсним.

Зобов'язати приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу. Полтавської області ОСОБА_2 скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 01.12.2016 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2016 року, номер запису про інше речове право 18271941.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІІолтава-Сад» сплачені судові витрати в розмірі 1600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 господарства "Зоря - Світлана" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІІолтава-Сад» сплачені судові витрати в розмірі 1600 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій