У Х В А Л А
20 березня 2018 року

м. Київ
Справа № 243/10982/15-ц

Провадження № 14-81 цс 18
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гудими Д. А.,
суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, за участю третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди за заявою позивача про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року й ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року та
в с т а н о в и л а:
13 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 1 лютого 2015 року з вини механіка-водія військової частини польової пошти НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 , який не впорався з керуванням бойової машини піхоти (БМП-2), сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП). Внаслідок ДТП позивач і його дружина з донькою отримали тілесні ушкодження, а належний йому на праві власності автомобіль марки «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , значні механічні пошкодження. Кримінальне провадження за частиною першою статті 415 Кримінального кодексу України було закрито у зв`язку відсутністю в діях водія складу кримінального правопорушення.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 182 824 грн 77 коп. на відшкодування вартості ремонту пошкодженого автомобіля та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.
16 листопад 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області ухвалою відкрив провадження у справі.
27 червня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області ухвалив рішення про часткове задоволення позову: стягнув з Міністерства оборони України через Державну казначейську службу України на користь позивача 182 824,77 грн на відшкодування майнової шкоди, 30 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 12 462,64 грн судових витрат і зобов`язав Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь позивача 225 287,41 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області рішенням скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив.
Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідачами у справі визначені Міністерство оборони України та Державна казначейська служба України, однак володільцем джерела підвищеної небезпеки (БМП-2) є військова частина польова пошта НОМЕР_1 , яка відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу (далі ЦК) України повинна нести відповідальність з відшкодування шкоди, спричиненої позивачу внаслідок порушення Правил дорожнього руху військовослужбовцем вказаної військової частини, що має статус юридичної особи.

У листопаді 2016 року позивач звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій через порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року та залишити в силі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2016 року.
22 серпня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою відхилив касаційну скаргу позивача, а рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року залишив без змін.
У листопаді 2017 року відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України в редакції, чинній на той час, позивач звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року й ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року (далі заява).
Підставою для перегляду зазначених судових рішень вважає неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 1187 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. На обґрунтування заяви вказує на те, що суди по-різному визначали володільця військового майна (Міністерство оборони України чи військову частину), якого зобов`язували відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.
На підтвердження підстав подання заяви посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2011 року у справі № 6-3562 св 11 та колегії суддів судової палати у кримінальних справах цього ж суду від 20 березня 2012 року у справі № 5-164 к 12, а також на постанову Вищого господарського суду України від 5 травня 2014 року у справі № 922/951/13-г, в яких, на думку позивача, неоднаково застосована стаття 1187 ЦК України.
5 грудня 2017 року суддя Верховного Суду України ухвалою відкрив провадження у справі та витребував її матеріали зі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року (далі Закон України № 2147-VІІІ), яким ЦПК України викладений у новій редакції.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У січні 2018 року вказану заяву разом із доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.
19 лютого 2018 року суддя Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду призначив справу до розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
6 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Підпункт 2 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ передбачає, що якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 360-2 ЦПК України у редакції, чинній на час подання заяви, якщо судове рішення оскаржується з підстав неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами касаційної інстанції різної юрисдикції, справа розглядається на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України.
Враховуючи, що позивач оскаржує судові рішення з підстав неоднакового застосування однієї норми матеріального права судами касаційної інстанції різної юрисдикції (цивільної, кримінальної та господарської) з посиланням на відповідні рішення цих судів, заява згідно з правилами, що діяли на час її подання, повинна була розглядатися на спільному засіданні судових палат Верховного Суду України. А тому справа на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ була передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
З огляду на вказане справа розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, підпунктом 2 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
у х в а л и л а :
1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, за участю третьої особи: Моторно (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року й ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року.
2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 18 квітня 2018 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.
3. Скерувати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукЛ. І. Рогач
В. І. ДанішевськаІ. В. Саприкіна
О. С. ЗолотніковО. М. Ситнік
О. Р. КібенкоВ. Ю. Уркевич
Л. М. ЛобойкоО. Г. Яновська