Провадження № 2/161/517/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гринь О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позов обґрунтовано тим, що між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Преміум-Сервіс» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №06/0659360/0302/15 від 17 листопада 2015 року, відповідно до якого ПрАТ «СК «Провідна» прийняло на себе обов'язок відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник в результаті пошкодження знищення або втрати транспортного засобу «Renault Fluence», державний номерний знак НОМЕР_1. 29 березня 2016 року о 13 год. 10 хв. на перехресті нерівнозначних доріг Карпенка-Карого та Глушець в м. Луьку сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Opel Kombo», державний номер НОМЕР_2, на порушення ПДР України, скоїв зіткнення із застрахованим автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2016 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Виконуючи свої зобов'язання за укладеним Договором страхування, ПрАТ «СК «Провідна» виплатило суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля в розмірі 28496,00 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «НАСК Оранта» за Полісом №АЕ/5138514 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн. ПрАТ «СК «Провідна» звернулось до ПрАТ «НАСК «Оранта» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування. За наслідками розгляду зазначеної претензії 15 серпня 2016 року ПрАТ «НАСК «Оранта» здійснило часткову виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «Провідна» у розмірі 12 117,34 грн.

З огляду на наведене, позивач вважає, що ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити ПрАТ «СК «Провідна» різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яке було виплачене ПрАТ «НАСК «Оранта», що складає 16 378,66 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» суму відшкодування в розмірі 16 378,66 грн та судові витрати в справі.

Представник позивача ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з'явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В судових засідання від 25 жовтня 2017 року та 29 січня 2018 року відповідач ОСОБА_1 надавав суду пояснення, відповідно до яких вважає, що недоплата суми страхового відшкодування відбулася з вини його страховика ПрАТ «НАСК «Оранта».

Представник третьої особи ПрАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявні письмові пояснення представника ПрАТ «НАСК «Оранта», в яких зазначено, що ПрАТ «НАСК «Оранта» здійснювала виплату страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а СК «Провідна» - за договором добровільного страхування (КАСКО). Розрахунок вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Fluence», державний номерний знак НОМЕР_1 проведено на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів у відповідності до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а СК «Провідна» - за рахунком станції техобслуговування. Вищевказане призвело до різниці у виплаті на 16 378 грн. Оскільки страхова сума згідно полісу АЕ/5138514 становить 50 000,00 грн., а розмір матеріального збитку не перевищує страхову суму, звернення ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення з ОСОБА_1 суми 16 378 грн. вважає необґрунтованим.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 29 березня 2016 року, керуючи автомобілем «Opel Kombo», державний номер НОМЕР_2, рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг, не дав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, а саме: автомобілю «Renault Fluence», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП України (а.с.15).

На час скоєння ДТП транспортний засіб «Renault Fluence», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ «Преміум-Сервіс», був застрахований у ПАТ «СК «Провідна» на підставі договору добровільного страхування від 14 листопада 2015 року № 06/0659360/0302/15 (а.с.5-8).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу "Renault Fluence", державний номерний знак НОМЕР_1, складено рахунок-фактуру №ПП-0000192 року від 21 квітня 2016 року, відповідно до якого вартість ремонту становила 28 496,00 грн. (а.с.16).

У зв'язку з настанням страхової події, на виконання умов договору страхування від 14 листопада 2015 року № 06/0659360/0302/15 ПрАТ «СК «Провідна» склало страховий акт від 28 квітня 2014 року № НОМЕР_3, в якому містився, зокрема, розрахунок суми страхового відшкодування: вартість відновлювального ремонту становила 28496,00 грн.; франшиза - 0 грн., тому виплаті підлягало страхове відшкодування в розмірі 28496,00 грн. (а.с.17).

Відповідно до платіжного доручення від 29 квітня 2016 року № 0019319 ПрАТ «СК «Провідна» виплатила страхове відшкодування в розмірі 28496,00 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_4, призначення платежу - оплата страхового відшкодування за договором № 06/0659360/0302/15, згідно страхового акту № НОМЕР_3 для ОСОБА_3 (а.с.18).

Судом встановлено та визнається учасниками процесу, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час настання вказаного страхового випадку була застрахована ПрАТ «НАСК «Оранта» з лімітом за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 тис. грн.

15 серпня 2016 року ПрАТ НАСК «Оранта» сплатило позивачеві страхове відшкодування на суму 12117,34 грн.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України).

Згідно зі ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV.

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Також згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року.

Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «СК «Провідна» слід стягнути страхове відшкодування в сумі 16378,66 грн.

Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь ПрАТ «СК «Провідна» судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись т. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 27 ЗУ «Про стахування», ст.ст. 993, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 16 378 (шістнадцять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 66 копійок страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 1600 (одна тисяча шістсот) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.

Волинської області