Справа № 466/5544/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/6362/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

Астаповича О.В. - представника ПАТ „Страхова компанія „УНІКА";

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Купець Олега Ігоровича, представника Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „УНІКА", на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „УНІКА" (в подальшому - СК „УНІКА") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, в якому просило стягнути з відповідача на користь ПАТ «СК «УНІКА» 15 983 грн. 61 коп. виплаченого страхового відшкодування та 1 600 грн. судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 01.06.2014 року СК „УНІКА" та ОСОБА_6 відповідно до Закону України «Про страхування» уклали Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 014068/4055/0000159, щодо страхування впродовж періоду з 11.06.2014 року до 10.08.2015 року автомобіля „Хюндай", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно Довідки ДАІ № 57294255, 04.02.2015 року о 09 год. 50 хв. на території автосервісу на вул. Повітряній, 1Б у м. Львові відбулась ДТП, а саме - зіткнення двох автомобілів: застрахованого автомобіля „Хюндай" під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля „Субару", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_4

Протокол про адміністративне правопорушення було складено на ОСОБА_4

В постанові Шевченківського районного суду м. Львова від 14.04.2015 року міститься посилання на протокол серії АП1 № 822207, згідно якого ОСОБА_4 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення із застрахованим автомобілем „Хюндай".

В свою чергу, ОСОБА_4 пояснив, що не міг керувати автомобілем „Субару", оскільки з цього автомобіля в цей час був знятий двигун і цей автомобіль він разом із працівниками автосервісу виштовхував з приміщення, однак в цей же час на територію автосервісу заїхав застрахований автомобіль „Хюндай" та зачепив автомобіль „Субару".

05.03.2015 року СК «УНІКА» виплатила 15 983 грн. 61 коп. страхового відшкодування ОСОБА_6, що підтверджується платіжним дорученням № 007869, у зв'язку з чим на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 1191 ЦК України набула право вимоги до ОСОБА_4 в розмірі виплаченого страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність автомобіля „Субару" станом на день ДТП не була застрахованою жодним страховиком (а.с. 4-5).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 53).

Дане рішення оскаржив представник позивача - СК „УНІКА".

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає неправомірним посилання суду на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 14.04.2015 року, як на підставу для відмови у позові, оскільки вважає, що згадана постанова свідчить не про відсутність вини у діях ОСОБА_4, а лише про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого саме статтею 124 КУпАП.

Звертає увагу на те, що позовна заява містить клопотання про витребування матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 466/1026/15-п, однак суд цього клопотання не розглянув і згаданих матеріалів про адміністративне правопорушення не витребував та не досліджував (а.с. 54-57).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також оглянувши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи за статтею 124 КУпАП стосовно ОСОБА_4 (витребуваної судом апеляційної інстанції з Шевченківського районного суду м. Львова; в подальшому - „адміністративна справа"), колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обгрунтував тим, що постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.04.2015 року адміністративну справу щодо ОСОБА_4 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадженням закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а відтак суд прийшов до висновку про відсутність вини ОСОБА_4 у завданні майнової шкоди ОСОБА_6

Колегія суддів вважає, що вище наведені висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та зроблені за неправильного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 ст. 82 ЦПК України - що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Аналогічні за змістом норми містяться у статтях 10, 60, 61 (ч.1) ЦПК України в редакції, яка була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення оскаржуваного рішення.

Факт пошкодження застрахованого у СК „УНІКА" автомобіля „Хюндай" автомобілем „Субару", який мав місце04.02.2015 року о 09 год. 50 хв. на території автосервісу на вул. Повітряній, 1Б у м. Львові і в результаті якого автомобіль „Хюндай" отримав технічні пошкодження, стверджується матеріалами, як даної цивільної справи, так і матеріалами адміністративної справи, та визнається учасниками справи, а відтак доказуванню не підлягає (ч.1 ст. 82 ЦПК України).

Так само, як стверджується матеріалами справи та визнається (не оспорюється) учасниками справи той факт, що СК „УНІКА" виплатила за фактом вище згаданого страхового випадку власнику автомобіля „Хюндай" ОСОБА_6 страхове відшкодування у розмірі 15 983 грн. 61 коп. (а.с. 39, 40), а відтак набула право зворотньої вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, тягар доказування відсутності вини особи у заподіянні шкоди покладається саме на особу, яка завдала шкоди.

При цьому, відсутність складу злочину чи складу адміністративного правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Як стверджується матеріалами адміністративної справи, застрахований автомобіль „Хюндай" отримав пошкодження правої задньої дверки (подряпини та вм'ятини) та арки правого заднього колеса в результаті удару в нього автомобіля „Субару", який був на СТО на ремонті (без двигуна) і рухався заднім ходом, оскільки його виштовхував з гаражного боксу саме відповідач ОСОБА_4, керуючи його кермом через відкриту дверку: саме такі обставини зіткнення згаданих автомобілів наведені у власноручно написаних поясненнях самого ОСОБА_4 (арк. 3 матеріалів адміністративної справи).

Як вбачається з вище наведеного, зокрема - характеру та місця знаходження пошкоджень автомобіля „Хюндай", саме автомобіль „Субару" (який рухався заднім ходом) вдарив автомобіль „Хюндай", а не навпаки, а тому пояснення в судовому засіданні ОСОБА_4 про останнє колегія суддів оцінює критично - як спосіб уникнення відповідачем цивільно-правової відповідальності.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що винним у заподіянні шкоди застрахованому автомобілю „Хюндай" є відповідач ОСОБА_4, оскільки саме він не вжив всіх необхідних заходів для унеможливлення заподіяння шкоди автомобілем „Субару", який рухався за допомогою сили м'язів самого ОСОБА_4

Відтак, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови - про задоволення позовних вимог СК „УНІКА" та стягнення з відповідача на користь позивача 15 983 грн. 61 коп. виплаченого останнім страхового відшкодування.

Також, у відповідності до статті 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3 360 грн. сплаченого останнім судового збору за подання позовної заяви (1 600 грн.; а.с. 1-3) та апеляційної скарги (1 760 грн.; а.с. 58).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Купець Олега Ігоровича, представника Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „УНІКА", задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „УНІКА" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „УНІКА" 15 983 грн. 61 коп. виплаченого страхового відшкодування та 3 360 грн. судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 26 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: