АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №755/16505/17

провадження № 22-ц/796/2368/2018

19 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року у складі судді Катющенко В.П.,

встановив:

18.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 серпня 2011 року у справі № 776/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року та направити справу до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Свої доводи обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції про повернення заявнику заяви про скасування рішення третейського суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначив, що вимога суду надати третейську угоду, укладену з ОСОБА_3, є безпідставною, оскільки така ПАТ "Укрсоцбанк" з ОСОБА_3 не укладалась та взагалі відсутня, а кошти третейським судом були стягнуті з нього солідарно як з поручителя.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року призначено справу до розгляду без повідомлення учасників справи, у відповідності до ч.2 ст.369 ЦПК України.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 серпня 2011 року у справі № 776/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду визнано неподаною та повернуто заявнику.

Підставою для повернення заяви про скасування рішення третейського суду слугувало те, що заявником ОСОБА_1 не було долучено третейської угоди, укладеної з ОСОБА_4

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389-2 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, до заяви про скасування рішення третейського суду додаються оригінал третейської угоди або належним чином завірена її копія.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про скасування рішення третейського суду ОСОБА_1 подала належним чином завірену копію третейської угоди, що міститься в договорі кредиту №07.1/92-8.

З огляду на те, що ОСОБА_4 заяви про скасування рішення третейського суду не подавав, вимога суду першої інстанції про надання третейської угоди, укладеної саме з вказаною особою, є необґрунтованою.

Допущене судом порушення норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, яка у відповідності до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: