Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/2909/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1434/18 Галущенко Ю.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення у будинок,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що 21.12.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Зазначає, що ОСОБА_6 на праві власності належав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, в який вона вселилася як член сім'ї власника.

За життя ОСОБА_6 залишив заповіт, за яким заповідав їй зазначений будинок в повному обсязі.

26 травня 2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_6

Вказує, що відповідач є повнолітнім, працездатним, тому згідно заповіту ОСОБА_6, вона є єдиним власником спірного будинку.

З 22 травня 2017 року відповідач, скориставшись її відсутністю за місцем мешкання, змінив замки хвіртки у двір та в будинку, повідомивши її, що не допустить її у будинок за жодних обставин, чим створив їй як власнику спірного будинку перешкоди у користуванні власністю.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, з підстав, передбачених ст.383,391,1218,1223,1268,1296 ЦК України усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення її у вказаний будинок.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у користуванні власністю та вселити ОСОБА_4 у житловий будинок АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3700 грн., а всього стягнути 4 340 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно договору дарування від 15 травня 2017 року власником спірного будинку є ОСОБА_7 Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1989 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори за р№ 3-4157, ОСОБА_6 на праві власності належав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

З 21.12.2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Вселення позивача ОСОБА_4 у спірний будинок відбулося як члена сім'ї власника, на законних підставах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилася спадщина за заповітом від 05.05.2017 року, яким спадкодавець заповів спірний будинок позивачу ОСОБА_4, що підтверджується копією заповіту та витягом про його реєстрацію у спадковому реєстрі приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ракитянською Т.Г.

26.05.2017 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, на підставі її заяви була відкрита спадкова справа № 16 за 2017 р. про що надано повідомлення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.О.

Таким чином, позивач ОСОБА_4, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 на підставі заповіту, у встановленому законом порядку, з часу відкриття спадщини з ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником спірного будинку в цілому, має право володіти й користуватися ним, через відсутність реєстрації такого права лише обмежена у праві розпорядження належним їй майном.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір, з тих причин, що відповідач перешкоджає позивачу користуватись будинком, з 22.05.2017 року не допускає її до нього, ключі від будинку у позивача відсутні.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки позивач звернувся з даним позовом до ОСОБА_5, в той час як спірна квартира належить на праві власності ОСОБА_10 на підставі договору дарування від 15.05.2017 року і її право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

Так, згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Належний відповідач - це особа, притягнута позивачем, як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленним позовом.

Виходячи з викладеного, залучення належного відповідача цілком розраховане лише на ініціативу позивача. Якщо така ініціатива відсутня, суд не має права залучати іншого відповідача ані замість належного відповідача, ані як співвідповідача. Якщо відповідач дійсно неналежний, що буде встановлено в ході розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позову.

За таких обставин, позивач звернувся до суду у неналежний процесуальний спосіб, зазначив у позові неналежного відповідача та поставив необґрунтовані по суті вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року по цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту: «У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення у будинок відмовити.»

Дата складання повного судового рішення 26 березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: