УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяви сторін по суті цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2017 р. Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 7 313,37 гривень.

Ухвалою від 9 січня 2018 р. провадження у даній справі було відкрито, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи, зокрема, відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення даної ухвали із розясненням вимог до відзиву, встановлених ст. 178 ЦПК України.

5 лютого 2018 р. до суду надійшов відзив відповідача на позов, який не у повній мірі відповідав вимогам ст. 178 ЦПК України, у звязку із чим ухвалою суду від 16 лютого 2018 р. відповідачу було розяснено обовязок надіслати позивачеві відзив на позовну заяву.

15.03.2018 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, згідно із яким відповідач не надіслав копію відзиву своєчасно та у встановлені судом строки на адресу позивача, що є підставою для залишення відзиву без розгляду. Тільки 28.01.2018 представник позивача ознайомився зі змістом відзиву, і враховуючи несвоєчасне направлення відзиву представник позивача просив суд поновити строки для подачі відповіді на відзив.

20.03.2018 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив, згідно з якими вказує, що позивач отримав відзив 28.02.2018, проте, мав направити відповідь на відзив протягом 5-ти днів відповідно до ухвали суду від 09.01.2018 та ч.ч. 35 ст. 178 ЦПК України, проте позивач направив відповідь лише 12.03.2018, що є порушенням встановлених строків без поважних причин. У звязку із вказаним просив відмовити позивачу у долученні до матеріалів справи відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ЦПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом.

Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обовязку вчинити відповідну процесуальну дію.

Враховуючи те, що позивачем було пропущено процесуальний строк для подання відповіді на відзив відповідача з причин недостатності часу для подання відповіді, а також виходячи із того, що відповідно до ч. 4 ст. 179 ЦПК України суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе поновити позивачу процесуальний строк для подання відповіді на відзив відповідача.

Разом із тим, вивчивши зміст відповіді позивача на відзив відповідача, а також додані до відповіді докази, суд дійшов висновку, що в даному випадку наявні підстави для витребування у позивача детального розрахунку суми позову із зазначенням тарифів, за якими проводилося нарахування ОСОБА_1 за послуги з водопостачання та водовідведення протягом спірного періоду, а також надання суду документа, що підтверджує проведення ОСОБА_1 оплати за надані послуги у березні 2010 р. на суму 200 грн.

Так, до позовної заяви позивач додав розрахунок, за яким зазначив розміри нарахувань за період з жовтня 2014 р. по січень 2017 р., а також про наявність заборгованості станом на 1 жовтня 2014 р. у розмірі 4 612,36 грн.

Проте, до відповіді на відзив позивач додав розрахунок за період з листопада 2009 р. по січень 2017 р., з якого вбачається, що у березні 2010 р. відповідач сплатив 200 грн., за період з червня 2011 р. по лютий 2012 р. нарахування складали 0,00 грн., а у березні 2012 р. було нараховано 912,26 грн. Крім того, розміри нарахувань за жовтеньгрудень 2014 р., травеньвересень 2015 р., травень 2016 р., липеньвересень 2016 р. не співпадають із розмірами нарахувань, що були зазначені в розрахунку, який додавався до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що наданий позивачем розрахунок під час подання позову суперечить розрахунку, доданому до відповіді позивача на відзив відповідача, в суду наявні сумніви у добросовісному здійсненні позивачем своїх процесуальних прав щодо доказів, у звязку із чим суд вважає за необхідне з метою усунення вказаних сумнівів витребувати у позивача: детальний розрахунок суми позову із зазначенням тарифів, за якими проводилося нарахування ОСОБА_1 за послуги з водопостачання та водовідведення протягом спірного періоду, та підстав нарахування (відповідне рішення міської ради, яким встановлено чи змінено тариф); документ, що підтверджує проведення ОСОБА_1 оплати за надані послуги у березні 2010 р. на суму 200 грн.; письмові пояснення з приводу проведення нарахувань за період з червня 2011 р. по лютий 2012 р. у розмірі по 0,00 грн., а у березні 2012 р. 912,26 грн., причин розбіжностей у розмірі нарахувань за жовтеньгрудень 2014 р., травеньвересень 2015 р., травень 2016 р., липеньвересень 2016 р., що зазначені у первинному розрахунку суми позову та у розрахунку, що був доданий до відповіді на відзив.

Крім того, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 заявив про пропуск позивачем строку позовної давності, суд вважає за необхідне розяснити позивачу право надати докази поважності причин пропуску цього строку (за наявності).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 127, 178, 179, 260, 261, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Комунального підприємства «Водоканал» про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити Комунальному підприємству «Водоканал» строк на подання відповіді на відзив відповідача ОСОБА_1 за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Розяснити Комунальному підприємству «Водоканал» право подати докази поважності причин пропуску строку позовної давності, про який заявлено ОСОБА_1.

Витребувати в Комунального підприємства «Водоканал»:

-детальний розрахунок суми позову із зазначенням тарифів, за якими проводилося нарахування ОСОБА_1 за послуги з водопостачання та водовідведення протягом спірного періоду, та підстави нарахування (відповідне рішення міської ради, яким встановлено чи змінено тариф);

-документ, що підтверджує проведення ОСОБА_1 оплати за надані послуги у березні 2010 р. на суму 200 грн.;

-письмові пояснення з приводу проведення нарахувань за період з червня 2011 р. по лютий 2012 р. у розмірі по 0,00 грн., а у березні 2012 р. 912,26 грн., причин розбіжностей у розмірі нарахувань за жовтеньгрудень 2014 р., травеньвересень 2015 р., травень 2016 р., липеньвересень 2016 р., що зазначені у первинному розрахунку суми позову та у розрахунку, що був доданий до відповіді на відзив.

Встановити Комунальному підприємству «Водоканал» строк для подання вказаних доказів 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити Комунальному підприємству «Водоканал», що відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Копію ухвали направити для виконання генеральному директору КП «Водоканал», розяснивши, що відповідно до ч.ч. 810 ст. 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя А.В. Шалагінова