Справа № 675/1171/17
Провадження № 2/675/21/2018
У Х В А Л А

19 березня 2018 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., сторін та інших осіб, які беруть участь в справі:

позивача: не зявилася,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: не зявилася,

представник відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю.

До початку судового засідання, призначеного судом 19.03.2018 року представником відповідача подано письмове клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду в порядку п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у разі її неявки в судове засідання, яке просив розглянути без його участі та участі відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні просив вирішити питання про залишення позовної заяви без розгляду на розгляд суду.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, які прибули у судове засідання 19.03.2018 року, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду за наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Так, в судовому засіданні, яке відбулось 11.01.2018 року судом з метою повного та всебічного розгляду справи, зважаючи на необхідність надання пояснень позивачем особисто, суд визнав необхідним виклик у судове засідання позивача, було ухвалою (протокольною) визнано її явку обовязковою.

Суд констатує, що у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою.

Враховуючи, викладене суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача необхідно задовольнити, оскільки в судовому засіданні повторно був відсутній позивач, а саме остання не прибула в судові засідання 06.02.2018 року на 14:00 год. та 21.02.2018 року на 14:30 год., 19.03.2018 року на 15:00 год., клопотань про неможливість прибуття у судові засідання та відкладення розгляду справи з повідомленням про причини неявки, про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи поштову кореспонденцію за адресою вказаною в позові позивач не отримує, про що свідчать повернені до суду судові повістки, які були не вручені позивачу у звязку з закінченням терміну їх зберігання.

Разом з тим, суд вказує, що згідно приписів ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За час розгляду справи ні позивач, ні її представник не повідомляли про зміну місця проживання або місцезнаходження позивача.

Суд наголошує, що згідно приписів ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

На думку суду, неодноразові неявки позивача без поважних причин, яка була повідомлена про розгляд справи в установленому порядку, слід розцінювати як зловживання її своїми процесуальними правами.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов'язку зацікавленої сторони цікавитися про рух справи, враховуючи вимоги цивільно-процесуального законодавства щодо розумності строків розгляду справи, а також недобросовісність виконання позивачем своїх процесуальних обов'язків, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, що не позбавляє позивача в подальшому після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, права звернутись до суду повторно.

На підставі наведеного, в силу ст. ст. 43, 131, 223, 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача в судове засідання, явка якого визнана обовязковою.

Керуючись ст.ст. 43, 131, 223, 257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, - залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя : О.В. Король