Справа № 579/1641/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2018 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Сірої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, далі ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до кредитного договору від 8 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1, остання отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

За умовами договору відповідачка зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у випадку невиконання зобовязань по договору, на вимогу банка виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку; при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів - сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій

Однак, ОСОБА_1 в порушення умов укладеного кредитного договору, ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України належним чином не виконала зобовязання за договором, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 31 липня 2017 року становить 75761 грн. 77 коп. та складається з заборгованості за кредитом - 3683 грн. 31 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 64793 грн. 04 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3201 грн. 53 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 3583 грн. 89 коп.

Позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 75761 грн. 77 коп. та судові витрати.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, в письмовому клопотанні, яке міститься в матеріалах справи, просить справу розглядати у відсутності представника ПАТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.40).

Відповідачка та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились. Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідачки, позовні вимоги не визнають (а.с.106).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України, клопотання представника позивача та представника відповідачки суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідачкою подано до суду відзив на позов (а.с.55-58). У даному відзиві вона зазначає, що дійсно нею 08.02.2012 року була підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначені її дані, а саме: місце проживання, телефони, інформація про сімейний стан та місце роботи, а також зазначено бажаний кредитний ліміт 3000 грн. та те, що умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Однак підписана анкета-заява в розумінні ст. 626 ЦК України не може вважатись договором. Зміст анкети-заяви зводиться до того, що вона лише висловила бажання отримати кредит, що не може вважатись досягнутою між сторонами згодою на укладення кредитного договору. Посилання позивача на те, що анкеті-заяві зазначена її згода з тим, що підписана анкета-заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг та те, що вона ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами не може бути прийнято як належний та допустимий доказ, оскільки ознайомлення з документом може бути підтверджено підписом особи. Крім того, коли в документі мова йде про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а й згоду на викладені в документі умови, обовязки, наслідки невиконання зобовязань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів тощо. Під час оформлення платіжної картки Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи їй під підпис надані не були, а те, що в анкеті-заяві зазначено про розміщення вказаних документів на сайті банку свідчить також про те, що на ознайомлення їй вони надані не були.

Крім того, відповідачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду, оскільки останній платіж на погашення кредитної заборгованості нею здійснено 13.08.2013 року, а позовна заява подана до суду 05.10.2017 року, а зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Вважає позовні вимоги необгрунованими та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Від позивача ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти відзиву відповідачки, вважаючи що обставини, на які посилається відповідачка у своїх запереченнях не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду (а.с.87-91).

Суд, вивчивши відзив відповідачки, відповідь на відзив представника банку, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ КБПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір від 8 лютого 2012 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який складається з анкети - заяви, памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку (а.с. 6, 7, 8-31). Відповідно до укладеного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. на платіжну картку №529025, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки 10/15. Дані обстанини підтверджуються довідкою ПАТ КБ ПриватБанк, випискою по картковому рахунку (а.с.92, 94-98).

Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а.с.19).

Відповідачка своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана анкета - заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Крім цього, відповідачка своїм підписом підтвердила факт ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді. Також своїм підписом відповідачка підтвердила, що отримала памятку клієнта, яка містила, серед іншого, тарифи і основні умови обслуговування та кредитування, та була ознайомлена з її змістом під підпис. Відповідачка зобовязалась виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 7).

Згідно п. 2.1.1.5.5 та п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобовязань по договору, на вимогу банка виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (а.с. 26).

Зміни до Умов та правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє позичальника про внесення змін шляхом використання різних каналів звязку (п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов та правил надання банківських послуг) (а.с. 18).

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати позичальника, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від позичальника про незгоду зі змінами, то вважається, що позичальник приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення позичальника (а.с. 13).

Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дав право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 24).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 08.02.2012 року на кредитну картку був встановлений кредитний ліміт в розмірі 300 грн., який потім збільшувався 08.02.2012 року 3000 грн., 01.06.2012 року 4300 грн., та зменшувався 04.09.2013 року 3690 грн. Також з даної виписки вбачається, що базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) за витратами, здійсненими до 01.09.2014 р становила 2,5 % в місяць, за витратами, здійсненими з 01.09.2014 р. - 2,9% в місяць, за витратами, здійсненими з 01.04.2015 р. - 3,6% в місяць (а.с. 94-98).

За умовами договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Крім того, у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн. позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг) (а.с. 7, 27, 29).

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг і разі незгоди зі зміною правил та/або тарифів банку, які викладені на банківському сайті, відповідачка зобовязалась звернутись в банк для розірвання укладеного договору та погасити виниклу перед банком заборгованість (а.с.26).

Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 8 лютого 2012 року, таким чином між позивачем та відповідачкою виникли цивільні права та обовязки, які вони врегулювали вказаним договором.

Згідно п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (а.с. 30).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України встановлена відповідальність боржника у виді неустойки у разі порушення ним зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 8 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1, заборгованість відповідачки станом на 31 липня 2017 року становить 75761 грн. 77 коп. та складається з заборгованості за кредитом - 3683 грн. 31 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 64793 грн. 04 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3201 грн. 53 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 3583 грн. 89 коп. (а.с. 4-5).

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідачка не оспорювала договір позики, укладений між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

У відзиві на позов відповідачка зазначає, що підписавши анкету-заяву вона лише висловила бажання на отримання кредиту, однак всупереч ст. 81 ЦПК України не надала доказів того, що вона договір не укладала, не отримувала кредитний ліміт на платіжну картку, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконувала умови договору.

Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка, підписавши анкету-заяву, прийняла пропозицію позивача та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві, отже, факт наявності кредитних правовідносин між сторонами у справі доведений належним чином.

Випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 та розрахунком заборгованості підтверджується, що остання знімала грошові кошти з кредитної картки, частково погашала заборгованість по кредитному договору (останній переказ коштів здійснено у грудні 2014 року), тобто фактично вчиняла дії, які свідчать про визнання нею заборгованості за кредитним договором від 8 лютого 2012 року.

Відповідачка у своєму відзиві на позовну заяву просила суд застосувати строк позовної давності до основної вимоги, та посилаючись на ст.266 ЦК України - зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), просила відмовити в задоволенні позову у звязку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11, 2.1.1.12.5 Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні картки, включно; строк повернення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH) (а.с.25, 29).

Судом установлено, що термін дії кредитної картки ОСОБА_1 до жовтня 2015 року (а.с.92). Таким чином, договір діяв до 1 листопада 2015 року, після чого у банка виникло право вимагати повернення кредиту згідно з умовами договору, звернувшись до суду в установлений законом строк позовної давності.

Зазначене знайшло своє відображення в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року справа № 279/11064/15-ц провадження № 61-1800 св 17.

З даним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом ПАТ КБ «ПриватБанк», у відповідності до ч.6 ст.124 ЦПК України звернувся до суду 23 жовтня 2017 року, тобто позов банком предявлений в межах встановленого законом трьохрічного строку позовної давності.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.4-5) вбачається, що відповідачка не погасила узятий нею кредит, не сплатила відсотків за користування кредитом, комісій, окрім того, за несвоєчасне погашення заборгованості їй нараховані пеня та штрафи і відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк.

За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 8 лютого 2012 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 75761 грн. 77 коп. та складається з заборгованості за кредитом - 3683 грн. 31 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 64793 грн. 04 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3201 грн. 53 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 3583 грн. 89 коп., що виникла станом на 31 липня 2017 року та заявлена позивачем в позовній заяві.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.38).

Відповідно до ст. ст. 6, 526, 530, 533, 549, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, , місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, до ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 41300, Сумська область, м.Кролевець, вул.Комунальна, 29, про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, заборгованість за кредитним договором від 8 лютого 2012 року у розмірі 75761 (сімдесят пять тисяч сімсом шістдесят одна) грн. 77 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 3683 грн. 31 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 64793 грн. 04 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3201 грн. 53 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 3583 грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк витрати за сплату судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_4