Справа № 466/9473/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/270/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шандри М.М.,

за участю секретар Цапа П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи - Львівська міська рада та ОСОБА_5, про зобов'язання до вчинення дій (а.с. 25).

Згадану ухвалу оскаржила відповідачка ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати «та прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю», покликаючись на порушення норм процесуального права.

Вважає, що належним відповідачем по даній справі мала б бути Львівська міська рада, а не вона (апелянт ОСОБА_3), а тому вважає, що даний спір виник з публічно-правових правовідносин і „має розглядатись місцевим судом в порядку адміністративного судочинства" (а.с. 60-63).

Учасники справи, будучи своєчасно належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 74-80), в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України), не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За змістом статті 13 ЦПК України позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а відтак - самостійно формує, як коло відповідачів, так і позовні вимоги до них.

Як стверджується матеріалами справи, предметом позовних вимог ОСОБА_6 до відповідачки ОСОБА_3 є відновлення останньою межі між земельними ділянками за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що територіально знаходяться у Шевченківському районі м. Львова.

Частиною 1 ст. 114 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваної ухвали) було встановлено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Аналогічна за змістом норма міститься також і у частині 1 ст. 30 ЦПК України в редакції 2017 року.

Відтак, оскільки вище згадані земельні ділянки територіально знаходяться у Шевченківському районі м. Львова, то на даний спір поширюються вимоги щодо виключної підсудності і він повинен розглядатись Шевченківським районним судом міста Львова.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала винесена з дотриманням правил підсудності і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 26 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: