Справа № 167/251/18
Провадження №4-с/167/2/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

з участю скаржника - ОСОБА_2

державного виконавця - Байрак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Рожище скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна боржника від 01.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі вищевказаною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3від 01 березня 2018 року ВП №55622708 про арешт майна боржника.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що в звязку з виконанням постанови Рожищенського районного суду №167/1584/14-п про стягнення з нього 36,54 грн. судового збору в дохід держави, державний виконавець Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_301.03.2018 року винесла постанову про накладення арешту на майно, а саме: на житловий будинок, що знаходиться в с.Копачівка, вул.Першотравнева, 127 Рожищенського району Волинської області та на квартиру, що знаходиться в м.Луцьк, вул.Суворова, 19/16 Волинської області. Вважає такі дії державного виконавця неправомірними та просить суд, скасувати вищевказану постанову про арешт майна від 01.03.2018 року, оскільки виконавець не врахувала вилучене у нього під час слідчих дій рухоме майно, яке перевищує дану суму в декілька разів. Крім того, просить повернути на новий розгляд кримінальну справу №161/18966/13-к від 09.09.2015 року та переглянути вирок суду врахувавши докази обвинуваченого щодо не правомірного засудження, оскільки винним себе не вважає, на підставі нововиявлених обставин: заяв про злочини, які і надалі відбуваються та рішення прокурора Міжнародного Кримінального Трибуналу Гаага, Нідерланди.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 скаргу підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги.

Старший державний виконавець Рожищенського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні скарги просила відмовити, так як при винесенні постанови від 01.03.2018 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженню ЄДРВП №55622708 керувалась виключно Законом України «Про виконавче провадження». Зазначила, що відповідно до вимог частини 1 статті 18 Законом України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вважає скаргу необгрунтованою, а викладені в ній вимоги такими що не підлягають задоволенню, оскільки винесена нею постанова від 01.03.2018 року є законною, обгрунтованою та відповідає вимогам законодавста і нею, як державним виконавцем, вчинялись дії передбачені Законом, які спрямовані на повне, вчасне та фактичне виконання виконавчого документу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізуваши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В силу ст.124 Конституції України, ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець зобовязаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках (ст. 18 означеного Закону).

У відповідності з ч. ч.1-2 ст.48 Закону України «про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Судом встановлено, що 01.03.2018 року старшим державним виконавцем Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 при здійсненні виконавчого провадження № 55622708 щодо примусового виконання постанови Рожищенського районного суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь держави 36,54 грн. судового збору, винесено постанову про арешт нерухомого майна боржника.

Відповідно до даної постанови накладено арешт на майно божника, а саме: на житловий будинок, що знаходиться в с.Копачівка, вул.Першотравнева, 127 Рожищенського району Волинської області та на квартиру, що знаходиться в м.Луцьк, вул.Суворова, 19/16 Волинської області (а.с.2).

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Також, у відповідності до ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем за постановою про арешт майна боржника може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Накладення державним виконавцем арешту на все майно, яка значно перевищує заборгованість, є неправомірним, а тому винесення відповідної постанови про арешт майна боржника суперечить вимогам ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що арешт може бути накладено лише у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів.

За таких обставин справи оскаржувана постанова підлягає скасуванню як незаконна, а скарга в цій частині підлягає до задоволення.

В задоволенні інших вимог скарги, згідно якої ОСОБА_2 просить повернути на новий розгляд кримінальну справу №161/18966/13-к від 09.09.2015 року та переглянути вирок суду врахувавши докази обвинуваченого щодо не правомірного засудження, оскільки винним себе не вважає, на підставі нововиявлених обставин: заяв про злочини, які і надалі відбуваються та рішення прокурора Міжнародного Кримінального Трибуналу Гаага, Нідерланди, суд відмовляє у звязку з неправильним обраним скаржником способом захисту у відповідно до приписів ст.451 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.450, 451 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна боржника від 01.03.2018 року задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3від 01.03.2018 року у ВП №55622708 про арешт майна боржника.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд Волинської області.

СУДДЯ: І.І.Сіліч