АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року суд апеляційної інстанції у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Кулікової С.В.
при секретаріПотапьонок К.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист порушеного права споживача та визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним кредитного договору № 1277/ФКВ-07 від 11.10.2007 p., укладеного між ним та ПАТ «Український промисловий банк». /т. 1, а.с. 8/

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року позов залишено без задоволення /т.1, а.с. 245-247/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

№ справи 757/972/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2528/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не враховано, що відповідач при укладенні спірного договору не провів з ОСОБА_6 переддоговірної роботи у розумінні ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», не надав позивачу інформації щодо розміру сукупної вартості кредиту, а саме його реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, комісії банку, сукупних послуг, які надаються ОСОБА_6, у зв'язку із укладенням Договору, відтак ввів її в оману стосовно істотних умов цього договору та його сукупної вартості. Посилався на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував Висновок експертного дослідження від 19 січня 2017 року за № 7/15, складений судовим експертом Вавіловою В.В. Крім того, зазначив, що судом невірно встановлено початок перебігу строку позовної давності - з моменту укладення кредитного договору від 11.10.2007 р., оскільки ОСОБА_6 не мала, ні на момент укладення, ні під час його виконання, спеціальних знаньу сфері економіки та фінансового права, порушення її прав мало триваючий характер. Обставина порушення банком прав позивача стала відома ОСОБА_6 після звернення до судового експерта Вавілової А.В. із заявою про проведення економічного дослідження. Також вказував на неможливість застосування до позовних вимог позовної давності зважаючи, що кінцевим строком виконання кредитного договору є 10.10.2022 року.

ПАТ «Дельта Банк» своїм правом, відповідно до ст. 360 ЦПК України, не скористався. Про день та час розгляду справи повідомлене належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового направлення /т.2, а.с. 43/.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який з'явився у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 11.10.2007 між ОСОБА_6 та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», було укладено кредитний договір № 1277/ФКВ-07, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати, а позивач отримати грошові кошти на загальну суму 93000 доларів США, строком до 10.10.2022 року, з процентною ставкоюза користування кредитом - 14,5 % річних. /т.1, а.с. 10-12/

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що дата надання Кредиту - 11 жовтня 2007 року, за умови належного виконання Позичальником зобов'язань, передбачених пп. 3.1. - 3.2. та 4.2.6. Договору.

Відповідно до п. 7.1. Договору, шляхом підписання цього Договору Позичальник підтверджує факт письмового ознайомлення з умовами кредитування Банку та отримання копії відповідного листа - повідомлення про умови кредитування Банку, за якими надається цей Кредит. А також підтверджує, що уважно ознайомився зі змістом цього договору, всі умови цього Договору зрозумів, повністю з ними згоден, заперечень, зауважень та запитань не має, та зобов'язується їх дотримуватися та виконувати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст.ст. 203, 207 ЦК України, якими встановлено вимоги до змісту та форми правочину, п.п. 2, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»; ст. 256 ЦК України про те, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; ч. 4 ст. 267 ЦК України про те, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановивши, що позивач могла довідатися про порушення свого права 11.10.2007 року, в день укладення спірного кредитного договору, та зважаючи на заяву представника ПАТ «Дельта Банк» про застосування строків позовної давності /т.1, а.с. 243/, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування наслідків спливу строку позовної давності, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо початку перебігу строку позовної давності з моменту звернення ОСОБА_6 до спеціаліста у галузі права - судового експерта Вавілової В.В., колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки необізнаність позивача у сфері економіки та фінансового права не може бути підставою для визначення початку перебігу позовної давності, з урахуванням заяви відповідача про її застосування.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_6 звернулась із заявою щодо проведення експертного дослідження лише через десять років після укладення спірного кредитного договору, доказів неможливості звернення до експерта безпосередньо після укладення договору не надала, хоча вказаної можливості позбавлена не була, враховуючи, що з 11.10.2007 року достеменно знала про наявність Кредитного договору № 1277/ФКВ-07.

Посилання апелянта на кінцевий строк виконання кредитного договору не можуть бути прийняті на підстава, що свідчить про необґрунтоване застосування судом першої інстанції наслідків спливу строку позовної давності, оскільки позовна давність пов'язується виключно з календарною датою або з настанням події, що свідчить про виникнення в особи суб'єктивного права на захист, а не із строком дії зобов'язальних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги щодо недійсності договору у зв'язку з недотриманням умов ЗУ «Про захист прав споживачів», колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки пропуск позовної давності є самостійною, окремою підставою для відмови у задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 15.03.2018 року.

Головуючий: Судді: