ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

за участю секретаря - Момот Л.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

19.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_3, який проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Близько року разом не проживають, через зовсім різні бачення до життя та виховання дитини. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливе. На утримання дитини відповідач коштів не надає.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

08.02.2018 року, через канцелярію суду надійшла письмова заява від позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Грицай», стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн. до досягнення ним повноліття. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала.

В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 грн., щомісячно. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так, судом встановлено, що 07 серпня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 187. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Київської області від 06.02.2018 року № 849. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення неможливо.

Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та розяснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей не має, позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704,80 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,76-82,141,258,259,263,265,268,430 ЦПК України, ст.ст. 56,113,180,182-184,191 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Шлюб зареєстрований 07 серпня 2010 року Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 187 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити - «Грицай».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент.номер-, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідент.номер НОМЕР_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн., до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 19.01.2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент.номер-, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей