Справа № 336/7255/17
Провадження № 2/336/712/2018
У Х В А Л А

22 березня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши в підготовчому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності за грошову винагороду та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності за грошову винагороду та визнання права власності.

В підготовчому судовому засіданні 22.02.2018 року відповідач по справі ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Марко Я.Р., мотивуючи її тим, що суддя Марко Я.Р. ухвалою від 20.07.2017 року у справі № 336/3941/17 залишила без розгляду скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 05.04.2017 року.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді по вищевказаній цивільній справі визнано необґрунтованою та провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В. від 23.02.2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Марко Я.Р. відмовлено.

Ухвалою суду від 28.02.2018 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності за грошову винагороду та визнання права власності, призначено підготовче судове засідання на 22.03.2018 року

В підготовчому судовому засіданні 22.03.2018 року відповідач по справі ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Марко Я.Р., мотивуючи її тим, що суддя Марко Я.Р. у підготовчому засіданні 22.02.2018 року не виконувала Закони України, а розгляд цивільної справи № 336/7255/17 викликають у заявника серйозне та обґрунтоване сумління щодо винесення суддею Марко Я.Р. об'єктивного та справедливого рішення по даній справі. Окрім того, в обґрунтування заяви про відвід судді Марко Я.Р. Ліпський В.Ф. повторно зазначив про залишення без розгляду суддею Марко Я.Р. скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 05.04.2017 року.

Представник відповідача у підготовчому засіданні підтримала заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марко Я.Р. з підстав, наведених у ній.

Представник позивача в підготовчому засіданні, посилаючись на частину 5 статті 39 Цивільного процесуального кодексу України, зазначила про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 ОСОБА_4 про відвід судді Марко Я.Р. без розгляду, як таку, що подана з підстав, розглянутих раніше.

Стаття 36 Цивільного процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до частини 2, 3 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім потрібно визначати у кожній окремій справі (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», рішення від 10.06.1996).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у тому числі подібних.

Заява про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави упередженості судді Марко Я.Р. Крім того, висновки ОСОБА_1 є передчасними та необґрунтованими, з заяви про відвід судді не вбачається жодних процесуальних порушень чи упередженості зі сторони судді Марко Я.Р., а обставини на які посилається ОСОБА_1, як на підстави відводу судді не є підставами для відводу судді у справі у розумінні приписів статей 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене та враховуючи викладені підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід судді Марко Я.Р. є необґрунтованим.

У відповідності до частини 3 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 252 Цивільного процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід (пункт 11 частина 1 статті 253 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, а тому провадження у справі слід зупинити до вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 252, 253 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марко Я.Р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності за грошову винагороду та визнання права власності - визнати необґрунтованою.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності за грошову винагороду та визнання права власності, - зупинити до вирішення питання про відвід.

Заяву про відвід судді передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала в частині зупинення провадження по цивільній справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Я.Р. Марко