АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/167/17 Номер провадження 22-ц/786/567/18Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

при секретарі - Колодюк О.П.,

за участю: представника позивача Кротенко І.К.,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро", з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка Олександр Вікторович, виконавчий комітет Глобинської міської ради, про визнання переважного права на поновлення договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, визнання недійсними договорів оренди землі і скасування записів про речове право, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у редакції позивача

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро"

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області ухвалене 21 грудня 2017 року, у період часу з 12 год. 06 хв. по 13 год. 15 хв. , під головуванням судді Харченкв В.Ф.,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом, підстави та предмет якого змінювалися неодноразово.

Правонаступником первинного співвідповідача ТОВ "Золоті Лани 2015" у серпні 2017 року стало ТОВ "Глобино Агро".

Остаточно змінивши у жовтні 2017 року позовні вимоги, (а.с. 130-134) позивач просив:

- визнати за ним переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) із співвідповідачем ОСОБА_5 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,34 га, кадастровий номер НОМЕР_1;

- визнати поновленим договір оренди землі від 25.04.2006 №136, укладений між позивачем та ОСОБА_5 щодо зазначеної земельної ділянки;

- визнати недійсними договори оренди землі б/н щодо вказаної земельної ділянки, що укладені 07.04.2016 між ТОВ "Золоті Лани 2015" і ОСОБА_5, а також б/н від 18.09.2017 між ТОВ"Глобино Агро" і ОСОБА_5, скасувавши відповідні записи про право оренди земельних ділянок;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 25.04.2006 №136 у редакції проекту додаткової угоди позивача, надісланого ОСОБА_5 31.05.2017 року.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" уклало із ОСОБА_5 договір оренди земельної ділянки №136 від 25.04.2006, загальною площею 4,3499га, кадастровий номер НОМЕР_1, строком на 5 років, що знаходиться на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області та належить відповідачу на праві приватної власності. Договір оренди зареєстрований у відділі Держкомзему Семенівському районі Полтавської області про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 19.12.2007 за №88. Позивач уклав із ОСОБА_5 01.06.2012 додаткову угоду до договору оренди землі №136 від 25.04.2006 про продовження строку дії договору оренди землі до 09.09.2017. Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Семенівському районі за №02634 від 10.09.2012 року.

Позивач 11 років користується земельною ділянкою. 31.05.2017 року склав та надіслав на його адресу повідомлення і проект додаткової угоди до вказаного договору оренди землі про його поновлення за 90 днів до припинення договору, чим виконав положення п. 8 договору оренди землі і ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Відповідач протягом місяця після отримання повідомлення заперечень не склав і не надіслав. У такий спосіб позивач набув переважне право на поновлення договору оренди землі із ОСОБА_5.

У подальшому позивач довідався, що з 08.04.2016 року в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку ОСОБА_5 зареєстровано право оренди ТОВ "Золоті Лани 2015" строком 7 років за договором оренди землі від 07.04.2016. Надалі, у зв'язку із ліквідацією ТОВ "Золоті Лани 2015", відповідач ТОВ "Глобино Агро" (як правонаступник ТОВ "Золоті Лани 2015"), розірвало вказаний договір оренди землі від 07.04.2016 і уклало новий договір оренди землі за орендарем ТОВ "Глобино Агро" від 18.09.2017.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) із ОСОБА_5 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,3499га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Визнано поновленим договір оренди землі від 25.04.2006 № 136, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" і ОСОБА_5 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,3499га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Визнано недійсним договір оренди землі б/н, укладений 07.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Золоті Лани 2015" і ОСОБА_5 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,3499га, кадастровий номер НОМЕР_1, - раніше вчинений в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 14157017, внесений за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29245957 від 14.04.2016 10:27:01.

Визнано недійсним договір оренди землі б/н, укладений 18.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро" і ОСОБА_5 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,3499га, кадастровий номер НОМЕР_1, та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №22464703, внесений за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37210266 від 22.09.2017 09:05:52.

У задоволенні позову у частині визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 25.04.2006 № 136 у редакції позивача від 31.05.2017 відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" 3200,00 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" 3200,00 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Глобино Агро» просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що висновки суду є необґрунтованим. Вказує на те, що ОСОБА_5 до закінчення строку дії договору повідомив позивачу про небажання продовжувати договірні правовідносини.

08 листопада 2017 року працівниками позивача у відповідь на звернення ТОВ «Глобино Агро» було добровільно передано земельну ділянку орієнтовною площею 170 га ( до цієї площі входить і площа земельної ділянки ОСОБА_5) для обробітку.

Суд мав розглядати справу в межах позовних вимог, заявлених позивачем при подачі позову, оскільки зміна підстав і предмета позову можливо лише до початку розгляду справи по суті згідно норм ч. 2 ст. 31 ЦПК України ( в редакції статті, чинній на момент розгляду спору). В редакції ЦПК, чинній на момент ухвалення рішення в ч. 3 ст. 49 ЦПК України також передбачено, що реалізація права на зміну предмета та підстав позову можлива до закінчення підготовчого судового засідання.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ « Інвестиційна промислова компанія «Полтаваземлепродукт» прохає рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що змінюючи підстави та предмет позову, позивач реалізував своє право передбачене ст. 31 ЦПК України( редакції 1963 року) .

Зазначив, що висновки місцевого суду про наявність у них переважного права на укладення договору оренди землі відповідає вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі»

Також вказав, що жодних актів про добровільну передачі земельних ділянок загальною площею 170 га вони не підписували та земельних ділянок не передавали.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини , а також обставини , встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин;

Місцевим судом встановлено, що позивач ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" і відповідач ОСОБА_5 25.04.2006 року уклали договір оренди землі №136, а 01.06.2012 року додаткову угоду до нього, згідно яких позивач, як орендар, отримав право оренди земельної ділянки відповідача, як орендодавця, загальною площею 4,3499га, на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_5 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 10.06.2001 року, строком на 5 років (а.с. 8-12). Термін дії договору оренди землі до 10.09.2017 року. Також орендар зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

08.04.2016 року третьою особою приватним нотаріусом Ганночкою О.В. вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №14157017, внесений за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29245957 від 14.04.2016 10:27:01, на підставі договору оренди землі б/н, укладеного 07.04.2016 між ТОВ "Золоті Лани 2015" і ОСОБА_5 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,3499га, кадастровий номер НОМЕР_1. Строк оренди цього договору починається 11.09.2017 року, строк дії до 11.09.2023 (а. с. 13).

Згідно статуту ТОВ "Глобино Агро" (а .с. 107, 108), інформаційної довідки щодо юридичної особи ТОВ "Золоті Лани 2015" (а.с. 75-78) останнє припинено як юридичну особу 01.08.2017 року, її правонаступником є ТОВ "Глобино Агро".

Надалі вказаний договір оренди землі від 07.04.2016 року розірвано за угодою про розірвання договору оренди землі б/н від 18.09.2017 року, що укладена між ТОВ "Глобино Агро" та ОСОБА_5. Речове право припинене 19.09.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 151).

19.09.2017 року державним реєстратором третьої особи (виконавчого комітету Глобинської міської ради) вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 22464703, внесений за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37210266 від 22.09.2017 року 09:05:52, на підставі договору оренди землі б/н, укладеного 18.09.2017 року між ТОВ "Глобино Агро" і ОСОБА_5 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,3499га, кадастровий номер НОМЕР_1; строк оренди починається 19.09.2017 року, строк дії 7 років (а. с. 136, 137).

Відповідно до п. 8 договору оренди землі від 25.04.2006 року №136, укладеного між ТОВ "ІПК"Полтавазернопродукт" та відповідачем ОСОБА_5 (а. с. 8), сторони визначили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Судом встановлено, що 31.05.2017 року позивач надіслав відповідачу ОСОБА_5 лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, до якого додав 3 примірники додаткової угоди до договору оренди землі від 25.04.2006 року №136, у т.ч. з посиланням на п. 8 договору та ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (а. с. 91). Вказані документи отримано орендодавцем 01.06.2017 року (а. с. 146).

Протягом одного місяця з дня отримання повідомлення відповідач не заперечив проти продовження дії договору, а заперечення щодо продовження договірних правовідносин направив позивачу 1 вересня 2017 року (до закінчення дії договору оренди землі).

Встановлені місцевим судом обставини відповідають наявним в матеріалах справи доказам та сторонами не оспорюються.

Правовідносини сторін у справі регулюються вимогами ст. 16, 203, 215, 626, 777, 792 ЦК України вимогами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» ст. 124 Земельного кодексу України.

Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені в правових позиціях Верховного Суду України у справах № 6-219 цс14 від 25 лютого 2015 року, № 6-146цс16 від 23 березня 2016 року, № 6-2027цс15 від 13 квітня 2016 року.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд зробив висновок про наявність у позивача, як орендаря, переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) із відповідачем ОСОБА_5; наявність підстав визнання поновленим договору оренди землі від 26.04.2006 № 136, укладеного між позивачем і відповідачем; визнання недійсними договорів оренди землі щодо земельної ділянки, що укладені 07.04.2016 між ТОВ "Золоті Лани 2015" і ОСОБА_5, а також 18.09.2017 між ТОВ "Глобино Агро" і ОСОБА_5 при цьому місцевий суд послався на ту обставину, що ОСОБА_5 у встановлений договором строк не повідомив орендаря про відмову в поновленні дії договору оренди.

Також суд вважав, що відсутні правові підстави для визнання судовим рішенням укладеною додаткової угоди у запропонованій позивачем редакції.

З вказаними висновками місцевого суду погодитися не можна з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакція яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на час виникнення переважного права у орендаря) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір.

За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦПК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні попереднім орендарем процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 23 березня 2016 р. у справі № 6-146цс16; від 13 квітня 2016 р. у справі № 6-2027цс15).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідачі зазначали, що до закінчення терміну дії договору оренди землі орендодавець ОСОБА_5 письмово повідомив позивача про відсутність у нього волевиявлення на поновлення дії договору оренди землі , що підтверджується надісланими на адресу позивача листами повідомленнями .

( т. 1 а. с. 118-120).

З матеріалів справи вбачається, що орендодавець ОСОБА_5 вжив заходів щодо повідомлення позивача про відсутність наміру продовжувати з товариством договірні правовідносини щодо оренди земельної ділянки, що свідчить про добросовісність його поведінки та виконання ним вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в частині повідомлення орендаря до закінчення терміну дії договору про відсутність волевиявлення на продовження дії договору оренди.

Апеляційний суд вважає , що місцевий суд невірно витлумачив положення ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та помилково дійшов висновку що неповідомлення орендодавця про своє волевиявлення протягом місяця після отримання пропозиції про продовження дії договору є підставою для визнання за позивачем переважного права на оренду вказаної земельної ділянки.

Так ст. 33 Закону передбачає обов'язок орендодавця розглянути вказану пропозицію протягом місяця з дня її отримання та не встановлює жодних правових наслідків у випадку якщо волевиявлення орендаря надійшло у пізніший термін, однак до закінчення дії договору оренди землі.

При вирішення питання наявності переважного права на укладення договору оренди апеляційний суд вважає за необхідне проаналізувати також істотні умови договорів оренди землі укладеними відповідачем ОСОБА_5 з позивачем у справі, та з відповідачем ТОВ « Глобино Агро».

Статтею 15 Закону України « Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди землі якими є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

З проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 25 квітня 2006 року запропонованої відповідачу ОСОБА_5 для підписання ТОВ « ІПК « Полтавазернопродукт» серед істотних умов запропонувало розмір орендної плати в 8 % ( п. 10 додаткової угоди), та термін дії додаткової угоди до 31.12.2024 року. (п.8).

З зазначеними умовами договору орендодавець не погодився.

(а.с. 87.)

Договір оренди землі укладений з ТОВ «Глобино Агро » від 18 вересня 2017 року. передбачає розмір орендної плати 9,94 % ( п.9 договору) та термін дії договору 7 років.

Тобто, орендар скориставшись своїм правом уклав договір на більш вигідних умовах в частині орендної плати.

За таких обставин відсутні підстави вважати ТОВ « ІПК « Полтавазернопродукт» такими, що мають переважне право на поновлення договору оренди землі.

Згідно з вимогами ст. 203, 215 ЦК України правочин може бут визнаний недійсним в разі укладення його всупереч вимог закону, або всупереч інтересам держави або суспільства , його моральним засадам, або якщо правочин укладений без волевиявлення.

З врахуванням вищезазначених норм матеріального права, встановлених судом апеляційної інстанції фактів , суд приходить до висновку , що після закінчення дії договору оренди землі між позивачем та відповідачем , позивач втратив переважне право на оренду вказаної земельної ділянки, та підстави для визнання недійсним договору оренди землі укладеного між ТОВ «Глобино Агро » та ОСОБА_5 18.09.2017 року відсутні.

Визнаючи недійсним договір оренди землі від 07.04.2016 року місцевий суд не дав оцінку тому факту , що на час постановлення судового рішення вказаний договір втратив свою юридичну чинність внаслідок його розірвання.

У відповідності з вимогами ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок його розірвання за домовленістю сторін.

Крім того, з умов даного договору вбачається, що цей договір набирає чинності з 11.09.2017 року , тобто після закінчення дії договору оренди землі з позивачем у справі.

Як вже встановлено судом апеляційної інстанції, на час закінчення дії договору оренди землі позивач втратив переважне право на продовження дії договору оренди землі.

За таких обставин, підстави для визнання недійсним вказаного договору на час постановлення рішення місцевим судом відсутні.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Як встановлено вище, відповідач у справі ОСОБА_5 скористався своїми правами власника майна, відмовив позивачі у справі в продовженні дії договору оренди землі, внаслідок чого позивач втратив переважне право на поновлення дії договору оренди землі.

Внаслідок чого доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими.

Заперечення позивача в частині встановлення наказом по ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» від 31 січня 2018 року відсоткової ставки в розмірі 10% не впливає на вирішення питання щодо наявності у позивача переважного права на укладення договору оренди землі станом на 18 вересня 2017 року.

Що стосується доводів апелянта в частині відсутності підстав для прийняття судом зміни позовних вимог, апеляційний суд вважає їх помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України ( в редакції, чинній на момент звернення з позовом та розгляду справи по суті) позивачу було надано право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що фактично підстави позову не були змінені, не дивлячись на зміст заголовку заяв позивача, а лише збільшені позовні вимоги, виходячи з тих же підстав позову.

Практика ЄС з прав людини свідчить наступне: процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див, справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див., між інших джерел, рішення у справі «Brulla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 р., п. 33).

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

З врахуванням вимог ст. 319 ЦК України, Закону України « Про оренду землі» зазначених вище норм матеріального права, вимог ст.1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, практики Європейського Суду, при вирішенні питання балансу прав та інтересів власника майна та орендаря цього майна , з врахуванням встановлених в справі фактів суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачі у справі права та інтереси позивача щодо наявності переважного права на оренду земельної ділянки не порушували,а власник свого майна після закінчення договірних відносин з попереднім орендарем вправі розпорядитися ним на власний розсуд.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги , скасування судового рішення та постановлення у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення, понесені апелянтом судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Глобино Агро» було сплачено за подачу апеляційної скарги 12 000 гривень, які підлягають стягненню з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт".

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.2, ст. 376 ч. 1 п. 3 , 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро" - задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобино Агро», про визнання переважного права на поновлення договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, визнання недійсними договорів оренди землі і скасування записів про речове право, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у редакції позивача - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобино Агро» сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення (у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 28 березня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов