Справа № 576/1146/17
Провадження № 2-др/576/1/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого - судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

заявника ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за її позовом до Глухівського медичного училища комунального закладу Сумської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката ОСОБА_2

В обґрунтування вказаної заяви надала звіт адвоката ОСОБА_2 про витрати на правову допомогу та квитанцію від 18.12.2017 року про оплату правової допомоги адвоката.

У судовому засідання заявник та її представник заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви, оскільки рішення суду в частині поновлення було виконано до подання вказаної заяви.

Заслухавши учасників, дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Так із матеріалів справи вбачається, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним накази директора Глухівського медичного училища комунального закладу Сумської обласної ради від 12 грудня 2016 року № 108-к, від 03 травня 2017 року № 37-к, поновлено ОСОБА_1 на посаді викладача Глухівського медичного училища - комунального закладу Сумської обласної ради та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 12 768,69 грн.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 12 грудня 2017 року, апеляційну скаргу Глухівського медичного училища комунального закладу Сумської обласної ради задоволено частково та вказане рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення середнього заробітку та стягнено з Глухівського медичного училища комунальний заклад Сумської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10 692 гривні 74 копійки. В іншій частині рішення залишено без змін.

Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

В матеріалах справи міститься договір від 17.09.2016 року №15 про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_1 (клієнт) та ОСОБА_2 (адвокатом) про надання правової допомоги клієнту в тому числі представництво інтересів в судах (далі - Договір).

Пунктом 4.2. названого Договору передбачено, що у разі надання Адвокатом правової допомоги, на вимогу Клієнта, Адвокат має право на оплату такої правової допомоги на підставі окремого рахунку, за тарифами вказаними у додатку № 1 до цього Договору (а.с. 11-13).

Відповідно до статті 137 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 84 ЦПК України (в редакції Закону на час подання позову) витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та статті 28 Правил адвокатської етики, затв. Звітно-виборним зїздом адвокатів України 2017 року від «09» червня 2017 року, єдиною формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Статтями 29 та 30 названих Правил адвокатської етики, зокрема, передбачається, що адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення, якщо обов'язок клієнта з погашення цих витрат визначено договором або визначений законом. В договорі про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, тощо), порядок їх погашення та може бути визначений їх обсяг.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

Слід також зазначити, що до складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. В постанові від 01.10.2002 р. по справі N 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо зокрема, їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Незважаючи на дату цього рішення, його мотиви і на даний час залишаються актуальними.

За таких обставин суд може ухвалити додаткове рішення щодо понесених судових витрат лише в тому разі, якщо: 1) докази таких витрат були надані суду при розгляді справи до ухвалення рішення; 2) ці докази були предметом судового розгляду; 3) були надані іншим особам, які беруть участь у справі для ознайомлення; 4) були досліджені судом у судовому засіданні, проте стосовно них рішення не було ухвалене.

Разом з тим позивачка ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді належних доказів понесених нею судових витрат до ухвалення рішення суду не надала, оскільки сам по собі договір про надання правової допомоги абсолютно не свідчить, що заявник реально оплатив адвокату обумовлену суму гонорару в розмірі 3520 грн., які остання сплатила 18 грудня 2018 року, тобто після винесення рішення Апеляційним судом Сумської області та лише після набрання рішенням законної сили подала заяву про стягнення понесених нею судових витрат та реальні докази про понесені витрати ( квитанцію про оплату за надані юридичні послуги). Однак, як зазначено в п.41 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо під час розгляду справи, докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Слід зауважити, що частиною другою статті 270 ЦПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Враховуючи, що рішення Глухівського районного суду Сумської області в частині поновлення на роботі було виконано відповідачем 28.11.2017, а із заявою про ухвалення додаткового рішення позивач звернулась 12.01.2018 та враховуючи, що остаточне рішення в частині стягнення середнього заробітку було ухвалено Апеляційним судом Сумської області то за правилами частини першої статті 270 ЦПК України позивачу доцільніше було б звернутись із заявою про ухвалення додаткового рішення до Апеляційного суду Сумської області, як до суду, що ухвалив остаточне рішення, яке ще не виконане.

У звязку з викладеним вище суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, а тому в заяві ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 246, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката - відмовити

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в порядку передбаченого підпунктом 15.5, пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.А. Мазур