У х в а л а

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 755/3293/17

провадження № 61-9961 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Красій Віктор Якович, ОСОБА_5, про визнання недійсним договору дарування,

В с т а н о в и в:

19 січня 2018 року ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_2, надіслала до Верховного Суду України засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 лютого 2018 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у касаційній скарзі не зазначена адреса електронної пошти, та не вказано про її відсутність.

Поряд із цим, згідно з частиною першою статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подано скаргу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк