Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючої судді Монич О.В.,

при секретарі Пассер М.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

та представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що вона ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності № 36097793 від 08.04.2015 р. є власником земельної ділянки, яка знаходиться в с. В.Лази, вул. Садова, 15 а, Ужгородського району. При проведенні відновлення меж в натурі даної земельної ділянки було встановлено, що межі сумісної земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 не відповідають даним земельного кадастру.

В процесі обстеження земельної ділянки ОСОБА_1 було встановлено, що суміжником ОСОБА_3 було здійснено самовільне захоплення частини земельної ділянки загальною площею 0,0039 га.

Просить суд усунути ОСОБА_1М, перешкоди у володінні користуванні та розпорядженні частини земельної ділянки площею земельної ділянки загальною площею 0,0039 га, цільове призначення для будівництва індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належить ОСОБА_1 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 36097895 від 08.04.2015 р. номер запису про паво власності 7014027 та розташована в с. В.Лази, вул. Садова, 15а, Ужгородського району зобовязавши ОСОБА_3 звільнити дану частину земельної ділянки та заборонити їй спускати каналізаційні води.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідача та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, надавши суду письмові заперечення. Просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

На підставі ст.ст.81,82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності № 36097793 від 08.04.2015 р. є власником земельної ділянки, яка знаходиться в с. В.Лази, вул. Садова, 15 а, Ужгородського району.

При проведенні відновлення меж в натурі даної земельної ділянки було встановлено, що межі сумісної земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 не відповідають даним земельного кадастру.

Обгрунтовуючи свої вимоги в частині усунення перешкод в користуванні земельної ділянки позивач посилається на акт обстеження земельної ділянки громадянки ОСОБА_5.

Проте, даний акт не є належним та допустими доказом по справі, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 3 передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Частиною 2 статті 159 ЗК України визначено, що земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення.

У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання.

Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Відповідно до ст. 160 ЗК України передбачено, що сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його.

Тобто, нормами Земельного кодексу України чітко визначено порядок вирішення земельних спорів органами місцевого самоврядування, який передбачає обовязковий порядок виклику всіх зацікавлених сторін, надання їм права на ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Разом з тим, у акті обстеження земельної ділянки громадянки ОСОБА_5 не відображено присутність заінтересованої сторони по справі ОСОБА_3, дана про її виклик чи відмову бути присутньою на відповідному засіданні.

Крім того, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Рішення за результатами розгляду земельного спору приймається на пленарному засіданні сесією відповідної ради. Також вказане повноваження може делегуватися виконавчому органу ради, при цьому приймається відповідне рішення, у якому обовязково зазначається цей орган та встановлюється порядок розгляду спорів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 47 ЗК України постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією, а частиною 10 вказаної норми передбачено, що за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Тобто, з метою врегулювання земельного спору між сторонами та фіксації факту порушення земельного законодавства, відповідний спір повинен був бути розглянутий постійною комісією сільської ради, результати комісії по земельних питань оформлюються відповідним протоколом, у якому фіксуються, крім іншого, обставини, встановлені при розгляді та пропозиції щодо рішення земельного спору.

Вказаний протокол розглядається на пленарному засіданні сільської, селищної, міської ради, яка приймає рішення щодо вирішення спору, у якому обовязково зазначається порядок його виконання. Рішення органу місцевого самоврядування вступає в законну силу з моменту його прийняття.

У випадку делегування сільською, селищною, міською радою повноважень щодо розгляду земельного спору виконавчим органом цієї ради, рішення приймається останніми відповідно до затвердженого порядку.

У подальшому рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. У випадку незгоди з ним воно може бути оскаржене в судовому порядку.

Разом з тим, позивачем по справі, в якості доказу по справі, яким він обгрунтовує наявність порушення земельного законодавства, надано акт обстеження, в якому є посилання на членів комісії, проте, в порушення вимог законодавства у вказаній комісії присутній тільки один представник Великолазівської сільської ради - інженер-землевпорядник ОСОБА_6, інші члени комісії, а саме дільничний інспектор Горват В.В., суміжні власники земельних ділянок та ФОП ОСОБА_7 взагалі не можуть входити до складу таких комісій, оскільки є заінтересованими особами.

Відповідний акт також не скріплений всіма підписами членів комісії, а саме дільничним інспектором та ФОП ОСОБА_7, причини відсутності таких підписів у акті не зазначені.

Також в акті відсутній факт фіксації порушення відповідачем земельного законодавства, а саме графічні матеріали, які б давали змогу визначити ті межі суміжних земельних ділянок, які були самовільно захоплені відповідачем по справі, зокрема їх конфігурація.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов є необґрунтований, та такий, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України , суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8