Провадження № 2/229/155/2018
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

12 березня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Лопатко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Пивовара В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк до ШевченкоНаталі Григорівни про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що 13 лютого 2012 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір № 82872/02-дк про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кридитною платіжною схемою.

Відповідно до п.1.1.4 договору відповідачу було надано кредит у розмірі 12400,00 грн. з відсотковою ставкою 24,00 % річних на строк дії картки.

Позивачем всі зобов'язання за договором були виконані належним чином. Відповідачу був наданий кредит у розмірі 12400,00 грн.

Відповідно до п 3.3. договору відповідач зобов'язана була щомісячно отримувати звіт (випуску) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно договору.

Відповідно до п.3.3 Договору відповідач зобов'язана була погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії БПК та не продовження її дії на новий тсрок, звільнення клієнта, відмови клієнта від отримання заробітної плати.

Загальна сума заборгованості складає 23037,98 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 11927,12 грн., відсотки за користування кредитом - 6210,54 грн., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості - 4138,99 грн., три проценти річних від прострочених сум заборгованості- 761,33 грн.

Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, своєчасно, про що в справі є роздруковане оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення справи не надходило.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на заочний розгляд справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідвши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Крім цього, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15).

Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір № 82872/02-дк про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної акртки за дебетово-кридитною платіжною схемою.

Відповідно до п. 1.1.4 Додаткового договору №2 до Договору від 13 лютого 2012 року № 82872/02-дк, банком відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитного ліміту в сумі 12400,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжной картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% процентів річних (а.с.15).

Відповідно до п.3.2 Додаткового договору №1 до Договору від 13 лютого 2012 року № 82872/02-дк сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній Правилами (а.с. 14).

Відповідно до п.3.3 Додаткового договору №1 до Договору від 13 лютого 2012 року № 82872/02-дк клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором (а.с.14).

Суд зазначає, що відповідач отримала кредитні кошти, але не виконувала належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним, у звязку з чим, станом на 07 вересня 2017 року виникла заборгованість за кредитом 11927,12 грн, по процентам 6210,54 грн., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Як видно зі звіту розрахунку сумм інфляційних втрат банком позивачу нараховані відповідачу інфляційні витрати за кредитом з 13.02.2012 по 07.09.2017 рр. в сумі 4138,99 грн. та 3% річних в сумі 761,33 грн. (а.с. 8-10).

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 прострочено виконання грошового зобов'язання, відповідно у позивача виникло право, згідно зі ст. 625 ЦК України, вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3 % річних від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 1600 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк (місце реєстрації: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк (місце реєстрації: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, ), МФО 335106, р/р 29095009, заборгованість за основним боргом в сумі 11927 (одинадцять тисяч девятсот двадцять сім) грн. 12 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 6210 (шість тисяч двісті десять) грн. 54 коп., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості в сумі 4138 (чотири тисячі сто тридцять вісім) грн. 99 коп., три відсотки річних прострочених сум заборгованості в сумі 761 (сімсот шістдесят одна) грн. 33 коп., а всього 23037 грн. (двадцять три тисячі тридцять сім) 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19 березня 2018 року.

Суддя: Н. В. Лопатко