Провадження № 2/522/2471/18
13 березня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Шенцевої О.П.
за участю секретаря Соболевої О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індуктор Е» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів за договором та моральної шкоди,-
Позивач в судове засідання з'явився, надав суду заяву про проведення судового засідання без фіксації судового процесу, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Інші сторони до судового засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.09.2016 року позивач придбав в інтернет-магазині ТОВ «Індуктор Е» на сайті www.indyktor.com.ua індукційний котел 7кВт х 3 фази для обігріву власного житлового будинку. Консультаційну допомогу та подальший продаж від імені відповідача здійснювала контактна особа відповідача - Еременко Олександр Федорович, який відповідно даних сайту є автором вищезазначеного електричного обладнання.
На час купівлі ціна котла становила 14 000 грн.Оплата за придбаний котел позивачем була проведена відповідно до реквізитів наданих відповідачем та засвідчується чеком № 12939294 від 23.09.2016 року.
Безпосередньо це вважається укладанням договору купівлі-продажу, який є публічним договором в розумінні ст. 633 ЦК України.
Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 506 від 11.04.2002 року необхідна , доступна та достовірна інформація про товари, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні,доводиться виробником (продавцем) до відома споживача в експлуатаційних документах, що додається виробником до товару
Аналогічна норма міститься також в ст.. 6 Закону України «Про захист прав споживачів».
В порушення вищезазначених норм, при продажу котла ані повного пакету експлуатаційних документів на проданий товар , ані гарантійного талону відповідачем надано позивачу не було.
Попрацювавши два місяці з дня покупки, придбаний котел вийшов з ладу.
Отримавши котел, відповідач заявив , що ремонт коштуватиме позивачу 5000 грн., оскільки позивач не надав гарантійний талон ,який він ніби то направляв позивачу разом із котлом та усіма комплектуючими до нього зі слів позивача.
Посилаючись на п. 5 ст. 7, п. 1, п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач направив відповідачу письмову заяву із вимогами.
Відповідно до п. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» доставка великогабаритних товарів і товарів понад 5 кг. Продавцю (виробнику) та їх повернення споживачеві здійснюється за рахунок продавця (виробника).
Про результати розгляду заяви позивач просив повідомити його письмово у місячний строк.
04.07.2017 року позивач зателефонував відповідачу. Зі слів відповідача позивачу стало відомо , що жодної відповіді відповідач не збирається надавати та взагалі не збирається вести із позивачем будь-якого спілкування.
Окрім того, внаслідок порушених прав позивача протиправною поведінкою відповідача, позивачу було завдано моральної шкоди , яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем його законних претензій по гарантійному обслуговуванню, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту у суді, а відповідно, і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись придбаним товаром,який , до речі , вийшов з ладу посеред опалювального сезону, коли за вікном була мінусова температура і сімї позивача прийшлося опалювати житло іншими підручними засобами. До того ж тепер перед початком нового опалювального сезону позивач змушений думати чим буде обігрівати своє житло цієї зими. Такі душевні страждання відповідно до ст.. 23 ЦК України також підлягають відшкодуванню відповідачем, а, враховуючи їх тривалість і вперте невизнання відповідачем прав позивача як споживача і надалі , невиконання вимог законодавства по відновленню прав позивача, позивач вважає , що розмір грошового відшкодування завданної позивачу моральної шкоди повинен становити 5000 грн.
Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
Відповідно дост. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідност. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За вимогами ст.655, ч. 1 ст.673, ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого має відповідати умовам договору купівлі-продажу, а покупець зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно дост. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюютьсяЗаконом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів"(далі - Закон № 1023-XII). ЦимЗакономустановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно з п. 22 ч. 1ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.
У відповідності дост. 4 вказаного Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:1) захист своїх прав державою;2) належну якість продукції та обслуговування;3) безпеку продукції;4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).
Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено, в якій саме формі споживач має звертатися до продавця щодо обміну непродовольчого товару належної якості на аналогічний.
У відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів»:
а) споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.
б) якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару.
Споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром (ч.І ст.9 закону України «Про захист прав споживачів»).
Якщо на момент обміну аналогічного товару немає в продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару (ч.2 ст.9 закону України «Про захист прав споживачів»).
При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві в день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші в день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів (ч. 3 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів»).
При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.2 ст.22 «Про захист прав споживачів»).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).
Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема в порушенні прав, наданих споживачам (Відповідно до постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
Позивач зазначив, що оскільки його права, як споживача, були порушені продавцем, він зазнав значної моральної шкоди, що полягає у душевних хвилюваннях, викликаних порушенням його прав та протиправною поведінкою продавця. Душевні хвилювання з приводу умисного порушення його прав негативно впливають на життя позивача, позивач вимушеній витрачати час та зусиль на те, щоб захистити свої порушені права.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 5000,00 грн., яка підлягає стягненню.
Відповідно до ч. 1ст. 13ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі викладеного та керуючись: 2, 13, 76-80, 81,223, 247, 274-275, 280-281 ЦПК України , ЗУ «Про захист прав споживачів», суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індуктор Е» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів за договором та моральної шкоди- задовольнити.
Стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 267 грн. за пересилку несправного товару.
Стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складений 13.03.2018 року.
Суддя: