АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/19409/17

Провадження № 22-ц/787/343/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Григоренка М. П., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання - Шептицька С. С..

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - Виконавчий комітет Рівненської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2017 року у складі судді Харечка С.П., постановленої в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування висновку органу опіки та піклування №08/1666 від 27.10.2017 року виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження та повернуто позовну заяву позивачу.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що вирішення даного спору належить до юрисдикції адміністративних судів з огляду та те, що предметом оскарження є висновок, зроблений суб'єктом владних повноважень.

Вважаючи ухвалу суду постановленою з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що даний спір відноситься до категорії «спори, що виникають з сімейних правовідносин», вирішення якої відноситься до компетенції загальних судів. Стверджує, що відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013р., рішення про встановлення опіки та піклування над дітьми стосуються відносин, що регулюються цивільним, сімейним законодавством і не належать до сфери публічно-правових відносин. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради Органу опіки та піклування про скасування висновку органу опіки та піклування №08/1666 від 27.10.2017 року виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дітей.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки предметом оскарження є висновок, який зробив суб'єкт владних повноважень - орган місцевого самоврядування, прийнятий при здійсненні владних управлінських функцій, то вирішення даного спору відповідно до ст.ст. 3, 17 КАС України підпадає під юрисдикцію адміністративних судів (в редакції чинній станом на 14 грудня 2017 року).

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції не може погодитися апеляційний суд.

За правилами ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Із позовної заяви вбачається, що предметом оскарження є висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради №08/1666 від 27.10.2017 року, яким визначено місце проживання його дітей із їх матір'ю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуваний висновок не містять ознак рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом. Крім того, даний висновок не породжує жодних юридичних наслідків, не впливає на права та обов'язки сторін, а є носіями доказування при розгляді цивільного спору про визначення місця проживання дитини, та, попри це, несе виключно інформативний та рекомендаційний характер і не є обов'язковим для суду.

Рішення державних адміністрацій районів, районних державних адміністрацій у м.Києві та Севастополі, виконавчих комітетів районних у містах, сільських, селищних рад про встановлення опіки та піклування над дітьми стосується відносин, що регулюються цивільним та сімейним законодавством, і не належать до сфери публічно-правових відносин. Тому вимоги заінтересованих осіб про визнання таких рішень незаконними або визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб є спорами про захист прав та інтересів, та розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що дана справа підлягає розгляду у цивільному судочинстві та у порядку, визначеному нормами ЦПК України.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала судді першої інстанції про відмову у відкритті провадження у даній справі є помилковою та постановленою з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2017 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради Органу опіки та піклування про скасування висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради №08/1666 від 27.10.2017 року про визначення місця проживання дітей направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23 березня 2018 року.

Головуючий суддя Ковальчук Н. М.

Судді: Григоренко М. П.

Шимків С. С.