Справа № 289/143/18
Номер провадження 2/289/303/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівського старостинського округу про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, яке вона заповідала ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дане майно складається з: - земельної ділянки площею 3,4398 га (кадастровий номер :03:000:0088) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Борщівська сільська рада,

- земельної ділянки площею 0,2368 га (кадастровий номер :08:000:1942) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Треті особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду письмові заяви, просили розгляд справи проводити без їх участі, з позовними вимогами погодилися просили позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народилась 30.11.1980 року в с. Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, де і на даний час зареєстрована та проживає.

21 травня 1992 року гр. ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження у вигляді заповіту, в якому вказала, що все її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право на день смерті, заповіла ОСОБА_1, брату позивачки, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (нині Близнюк) ОСОБА_5.

02 листопада 2010 року померла заповідача ОСОБА_2, у віці 81 років в с. Борщів, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 157027, видане виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 04.11.2010 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї прийняла позивачка, ОСОБА_1 та її брат, ОСОБА_3, шляхом постійного проживанням з покійною, доглядали за будинком, обробляли земельну ділянку та сплачували необхідні платежі, отримували кошти за землю, тощо даний факт також підтверджує довідка № 680 від 06.11.2017 року, видана виконкомом Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Однак, інші спадкоємці - ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (нині Близнюк) ОСОБА_5, відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки, про що написали відповідні Заяви (відмови) за № 27 та № 28 від 06.11.2017 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті заповідачки, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 3,44 га (кадастровий номер :03:000:0088), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420137 від 25 травня 2006 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 21.02.2005 року № 25;

- земельна ділянка площею 0,24 га (кадастровий номер :08:000:1942), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 421006 від 25 травня 2006 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 21.02.2005 року № 25.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки позивачка, як спадкоємиця за заповітом (ст. 1223 ЦК України) не має можливості через те, що вищезгадані Державні акти мають підтертості та виправлення, крім того, у них неправильно вказана площа земельних ділянок, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину.

Згідно вимог п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі викладеного вище й у відповідності до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Борщівського старостинського округу про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 02.11.2010 року в с. Борщів, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 3,4398 га (кадастровий номер :03:000:0088) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Борщівська сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420137 від 25 травня 2006 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року;

- земельну ділянку площею 0,2368 га (кадастровий номер :08:000:1942) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, що належала померлій ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 421006 від 25 травня 2006 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький