Справа № 2-9463/11
Провадження № 4-с/761/98/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Богдана Ігоровича, заінтересована особа: ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І., у якій просить визнати неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І. щодо нескасування розшуку майна боржника та арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 36742194, а також зобов'язати Шевченківський РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві скасувати вказані постанови.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 13.11.2014 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 36742194, на підставі п.2 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV. Разом з тим, посилаючись на те, що під час винесення вказаної постанови розшук, арешт та оголошена заборона відчуження, з майна заявника зняті не були, а також враховуючи, що на даний час строк пред'явлення виконавчого документа до виконання закінчився, заявник вважає, що бездіяльністю начальника Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І. були порушені його права, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даною скаргою.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути скаргу за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві та заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що у провадженні Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві перебувало виконавче провадження ВП № 36742194 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9463/11, виданого 14.12.2012 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 39867,50 грн.

Постановою державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві від 26.02.2013 року відкрито вказане виконавче провадження.

Постановами державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Норки Є.В. від 17.06.2013 року та 25.11.2013 року оголошено розшук майна, що належить боржнику, а саме транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «Vito 110», номерний знак НОМЕР_1.

Також, постановою державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Норки Є.В. від 12.04.2013 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

Разом з тим, 13.11.2014 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Норкою Є.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 36742194, на підставі п.2 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим, перелік підстав, у разі яких виконавче провадження підлягає закінченню визначено у ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно зі ст.ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачу постановою державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві від 13.11.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, яка фактично заявником у даній скарзі не оскаржується та є чинною, що в свою чергу свідчить про завершення виконавчого провадження та неможливість Шевченківським РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві проводити будь-які виконавчі дії у ньому, а тому суд приходить до висновку, що правові підстави для скасування розшуку, зняття арешту та заборони на відчуження з майна заявника відсутні, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні даної скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Богдана Ігоровича, заінтересована особа: ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: