Справа №484/3167/17 15.03.2018
Провадження №22-ц/784/196/18
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Миколаїв

справа № 484/3167/17-ц

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Яценко Л.В.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про

стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою

представника відповідача ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ухвалене 12 грудня 2017 року суддею Максютенко О.А. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного тексту судового рішення не зазначена),

У С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позивачка зазначала, що до 10 липня 2002 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є курсантом Харківського національного університету повітряних сил.

Посилаючись на те, що син позбавлений можливості працювати, проживає не за місцем постійного проживання та потребує матеріальної допомоги батька, оскільки їй самій важко утримувати сина, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1 500 грн., починаючи з дня пред'явлення позову.

Відповідач участь у судових засіданнях приймав через представника, який заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_3 як курсант перебуває на повному державному забезпеченні та отримує 1 600 грн. грошового забезпечення.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року позов задоволено частково, з відповідача на користь позивачки стягнуто 750 грн. аліментів щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, починаючи з 20 вересня 2017 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, діючи через свого представника, просив рішення скасувати, посилаючись на недоведеність понесених позивачкою витрат на навчання сина та безпідставне стягнення повної суми судового збору при частковому задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача посилалась на те, що потреба у матеріальній допомозі батька пов'язана з необхідністю купувати одяг, взуття та продукти харчування, тоді як відповідач не довів, що син перебуває на повному державному забезпеченні.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились. Про час та місце судового засіданні повідомлені належним чином (а.с.110-112). Справу розглянуто за участю представника відповідача.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела які саме витрати та в якому розмірі вона несе на утримання повнолітнього сина у зв'язку з продовженням ним навчання, як і можливість відповідача надавати утримання. За такого суд визначив можливість ОСОБА_2 надавати утримання у розмірі 750 грн. на місяць.

Проте не з усіма висновками суду та їх обгрунтуванням можна погодитись.

Так, відповідно до статті 199 СК якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, основними умовами, за яких утримання можливе, є: повнолітні діти потребують допомоги у зв'язку з проходженням навчання; а батьки можуть надавати таку допомогу, тобто є платоспроможними.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статтей 10, 60 ЦПК в редакції, яка діяла на час розгляду справи, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, позивач за таким позовом має довести як той факт, що син(донька) потребують матеріальної допомоги у зв'язку з проходженням навчання, так і факт спроможності іншого подружжя надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

ОСОБА_3 є курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба . При цьому ОСОБА_3 перебуває на військовій службі, яка передбачає отримання ним грошового забезпечення (а.с.10).

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що саме вона утримує сина, а той у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги батька.

При цьому, як вірно зазначив суд у мотивувальній частині рішення, ОСОБА_1 не зазначила, якої допомоги потребує син у зв'язку з проходженням військової служби, в якому обсязі і у зв'язку з якими необхідними витратами така потреба виникла.

Будь-яких доказів таких витрат та їх розміру позивачка суду не надала.

Відсутні і відомості про розмір грошового утримання ОСОБА_3 як особи, яка проходить військову службу.

Не доведені позивачкою і інші умови, передбачені статтею 199 СК, а саме спроможність відповідача надавати допомогу. Не посилається ОСОБА_1 на ці обставини і в позовній заяві.

Не надані такі докази й суду апеляційної інстанції на спростовування доводів апеляційної скарги.

Відповідно до правил частини 7 статті 81 ЦПК суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи.

Такі дії виходять і за межі повноважень апеляційного суду за правилами статті 367 ЦПК.

Отже колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довела потребу ОСОБА_3 у матеріальній допомозі батька, а також спроможність останнього надавати таку допомогу.

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо ступеня можливості відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину саме в такому розмірі (750 грн.) фактично ґрунтуються на припущеннях, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК з позивачки підлягають стягненню судові витрати відповідача, пов'язані з подачею апеляційної скарги в розмірі 960 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 960 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: Н.О.Шаманська

В.В.Коломієць