Ухвала

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 484/373/16-ц

провадження № 61-2957св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Маляренко І. Б., Темнікової В. І., Шаманської Н. О.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 23 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі - ЗАТ «Акцент-Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», та ОСОБА_1 укладено договір б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 особистим підписом в заяві підтвердила свою згоду про те, що вона попередньо була ознайомлена та погодилась з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були їй надані у письмовій формі, отримала повну інформацію про умови кредитування та підписана нею заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між Банком та нею кредитний договір.

Згідно умов кредитного договору від 23 вересня 2008 року б/н позичальник зобов'язана здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Тарифами, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним.

ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак ОСОБА_1, в порушення статей 525, 530, 629, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала, у звʼязку із чим станом на 02 листопада 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 28 322 грн 09 коп.

За таких обставин ПАТ «Акцент-Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 23 вересня

2008 року б/н у розмірі 28 322 грн 09 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 3 000 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14 953 грн 93 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 8 543 грн 30 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн, штрафу (процентна складова) в розмірі 1 324 грн 86 коп.

У травні 2016 року ПАТ «Акцент-Банк» уточнило позовні вимоги та просило стягнути з ОСОБА_1 на свої користь заборгованість по відсоткам за договором від 23 вересня 2008 року б/н нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 29 січня 2013 року по 29 січня

2016 року у розмірі 6 810 грн 12 коп.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на час звернення

ПАТ «Акцент-Банк» з позовом до суду, строк позовної давності щодо захисту позивачем свого цивільного права або інтересу сплив, про що заявлено ОСОБА_1

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 17 серпня

2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Акцент-Банк» задоволено частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від

06 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» 5 971 грн 37 коп. кредитної заборгованості та судовий збір в розмірі 2 537 грн 39 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що строк позовної давності позивачем не пропущено, а оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі не повернуто, тому підлягають стягненню в судовому порядку проценти за користування кредитом в розмірі 2 191 грн 37 коп. та заборгованість за комісією в розмірі 3 780 грн за період з 29 січня 2013 року по 29 січня 2016 року.

18 жовтня 2016 року через засоби поштового звʼязку ОСОБА_1 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що позивачем надано до суду апеляційної інстанції докази, які не були надані до суду першої інстанції, при цьому жодних фактів, які б свідчили про неможливість їх надання до суду першої інстанції немає.

Судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги заперечення

ОСОБА_1 щодо пропуску строку позовної давності.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для зупинення касаційного провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 444/9519/12-ц справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зокрема в ухвалі Верховного Суду від 23 січня 2017 року зазначено, що колегія Першої судової палати КЦС дійшла висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15), оскільки поза межами строку позовної давності вимоги задовольнятися не можуть і сплив цього строку є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Таким чином, оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки справа № 444/9519/12-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 484/373/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 484/373/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 серпня 2016 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило