Справа № 502/342/17
УХВАЛА

26 березня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

представника позивача по первісному позову ОСОБА_1, позивача по первісному позову ОСОБА_2, відповідача по первісному позову ОСОБА_3, представників відповідача по первісному позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія об?єднану цивільну справу за первісним позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_6 та ОСОБА_3

про

визнання права користування земельною ділянкою за спадщиною,

зустрічною позовною заявою

ОСОБА_6

до

ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про

визнання права користування земельною ділянкою за спадщиною, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебуває об?єднана цивільна справа за:

1. Первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 згідно з яким позивач поросить суд:

- визнати за ОСОБА_2 право постійного користування на 2/3 частини земельної ділянки, розміром 29,95 га., з яких складається 1/6 частина, що складає в натурі 4,99 га. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 та ? частину земельної ділянки, що складає в натурі 14,97 га. як співвласницею спільного майна подружжя, яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право постійного користування землею - серії 11-ОД № 021815, виданого 29 квітня 1999 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 126, після смерті ОСОБА_7, який помер 11.02.2007 року;

- визнати за ОСОБА_3 право постійного користування 1/6 частини земельної ділянки розміром 29,95 га., за спадщиною, що складає в натурі 4,99 га., яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право постійного користування землею - серії 11-ОД № 021815, виданого 29 квітня 1999 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 126, після смерті ОСОБА_7, який помер 11.02.2007 року;

- з урахуванням мирової угоди визнати за ОСОБА_2 право постійного користування на 5/6 частин земельної ділянки розміром 29,95 га., що в натурі складає 24,96 га.;

- зустрічний позов ОСОБА_6 задовольнити частково та визнати за ним право постійного користування 1/6 частини земельної ділянки розміром 29,95 га., за спадщиною, що складає в натурі 4,99 га., яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право постійного користування землею - серії 11-ОД № 021815, виданого 29 квітня 1999 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 126, після смерті ОСОБА_7, який помер 11.02.2007 року.

2. Зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно з якою позивач просить:

- визнати за ОСОБА_6 право на спадщину 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 29,95 га., яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право постійного користування землею - серії 11-ОД № 021815, виданого 29 квітня 1999 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 126, після смерті ОСОБА_7, який помер 11.02.2007 року.

15.03.2018 року до канцелярії Кілійського районного суду Одеської області надійшла мирова угода укладена 12.12.2017 року між позивачем по первісному позову ОСОБА_2 та відповідачем по первісному позову ОСОБА_3.

Згідно з умовами мирової угоди, сторони домовились про наступне:

ОСОБА_3 визнає позов ОСОБА_2 у повному обсязі і відмовляється від своєї 1/6 частки у спадщині на користь своєї матері ОСОБА_2 щодо права постійного користування земельною 29,95 га., яка залишилась після смерті батька ОСОБА_7, а позивач ОСОБА_2 зобовязується за власний рахунок оформити належним чином документацію на земельну ділянку і сплачувати за вищезазначену земельну ділянку всі обов?язкові платежи і податки, а також сплачувати за окремою домовленістю натурою, або грішми орендну плату за користування 1/6 частиною земельної ділянки розміром 29,95 га., що належить на праві постійного користування землею за спадщиною ОСОБА_3.

26.03.2018 року у судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_2, представник позивача по первісному позову ОСОБА_1 В?ячеслав Євгенович та відповідач по первісному позову ОСОБА_3 мирову угоду підтримали та просять суд постановити ухвалу про затвердження мирової угоди.

Представники відповідача по первісному позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти постановлення ухвали про затвердження мирової угоди заперечують виходячи з наступного. Вищевказана мирова угода укладена не між усіма сторонами по цивільній справі, а лише між позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 та відповідачем по первісному позову ОСОБА_3 і не враховує інтересів відповідача по первісному позову і позивача по зустрічній позовній заяві - ОСОБА_6. При цьому, затвердження даної мирової угоди, у подальшому може призвести до порушення законних права та інтереси ОСОБА_6, а саме позбавити суд можливості задовольнити його зустрічний позов у разі, якщо під час розгляду об?єднаної цивільної справи буде встановлено, що такий позов є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у звязку з укладенням сторонами мирової угоди суд розяснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом достовірно встановлено, що мирова угода укладена не між усіма сторонами по цивільній справі, а лише між позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 та відповідачем по первісному позову ОСОБА_3 і не враховує інтересів відповідача по первісному позову і позивача по зустрічній позовній заяві - ОСОБА_6. При цьому, затвердження даної мирової угоди, у подальшому може призвести до порушення законних права та інтереси ОСОБА_6, а саме позбавити суд можливості задовольнити його зустрічний позов у разі, якщо під час розгляду об?єднаної цивільної справи буде встановлено, що зустрічний позов є обґрунтованим.

На підставі викладеного мирова угода не підлягає затвердженню, оскільки це у подальшому може порушити законні права та інтереси ОСОБА_6.

Керуючись ст. 207, 258-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної 12.12.2017 року між позивачем по первісному позову ОСОБА_2 та відповідачем по первісному позову ОСОБА_3 та продовжити судовий розгляд обєднаної цивільної справи № 502/342/17-ц.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8