Справа № 640/9252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Нев'ядомського Д.В.

при секретарі - Хомінській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлового кооперативу «Приозерний 72» ,третя особа:ОСОБА_4 про зобов»язання відповідачів усунути аварію, неполадки в квартирі АДРЕСА_1 безоплатно своїми силами і засобами та надати акт виконаних робіт, про залучення ЖК «Приозерний 72», голову кооперативу «Приозерний 72» до адміністративної відповідальності за самоуправство,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Житлового кооперативу «Приозерний 72» ,третя особа:ОСОБА_4, в якому просить: зобов»язати відповідачів усунути аварію, неполадки в квартирі АДРЕСА_1 безоплатно своїми силами і засобами та надати акт виконаних робіт та залучити ЖК «Приозерний 72», голову кооперативу «Приозерний 72» до адміністративної відповідальності за самоуправство.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом із дружиною, відповідач ОСОБА_2, яка проживає на поверх вище у квартирі НОМЕР_1 , систематично заливає квартиру позивача, про що неодноразово складаються акти, проте відповідач заперечує факт залиття , неполадки усувати не бажає, а відповідач Житловий кооператив «Приозерний 72» на звернення позивача не реагує, неодноразові звернення позивача до відповідачів про регулювання спору у поза судовому порядку ігнорується, що і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач з»явився, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з'явилась, заперечувала щодо задоволення позовних вимог, вказала що в її квартира справна сантехника, неполадок не має, а позовна заява не містить обґрунтованих підстав та доказів залиття квартири НОМЕР_2 з її вини, у зв»язку з чим просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача Житлового кооперативу «Приозерний 72» в судове засідання з'явилась, заперечувала щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, вказала що діє відповідно до статуту ЖК та Закону про кооперацію, утримання в належному стані квартири проводиться за власний рахунок члена кооператива, а тому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4, в судове засідання з»явилась підтримала позов та просила його задовольнити .

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтвердили факт залиття квартири АДРЕСА_2.

Також були залучені, досліджені та переглянуті диски на клопотання відповідача ОСОБА_2, які містяться в матеріалах справи, де досліджується стан труб та стояків на предмет наявності води або вологи в квартирі НОМЕР_1.

Суд, вивчивши надану позовну заяву позивача, вислухавши пояснення позивача та відповідачів, а також третьої особи, дослідивши надані докази по справі, покази свідків, переглянувши диск з відеоматеріалами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено та не заперечувалось сторонами , позивач проживає в АДРЕСА_2 та є її співвласником. Власником квартир НОМЕР_1 , яка є поверхом вище та знаходиться над квартою НОМЕР_2,є ОСОБА_2

Сторони є членами житлового кооперативу «Приозерний,72».

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року N 76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за N 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

Вказаний акт про залиття повинен складатися комісією у складі: головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету.

В акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

При цьому в акті необхідно чітко зазначити причини залиття.

В матеріалах справи містяться акт від 15.12.2016 року, 17.12.2016 року, 22.12.2016 року, 02.01.2017 року, 03.03.2017 року, 08.03.2017 року, вищеописані акти складені з порушенням Правил, оскільки його складено без участі заінтересованих, уповноважених та компетентних сторін, без огляду квартири № НОМЕР_1, з якого, як вказано, відбулося залиття, отже, без належного з'ясування причин цього залиття, без ознайомлення ОСОБА_2

Стосовно акту від 17.01.2016 року про проведення ремонта суд взагалі не приймає як доказ, оскільки вважає такий доказ недопустимим.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник.

Таким чином, досліджені судом докази не свідчать про те, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідача.

Допитані свідки підтвердили лише факт залиття квартири позивача, однак їх показання не свідчать про здійснення залиття саме відповідачкою. Жодного об'єктивного доказу, які свідчили б про наявність вини відповідача і причинно-наслідкового зв'язку між винними діянням або бездіяльністю відповідача та фактом залиття квартири позивача суду надано не було. Клопотань про призначення експертного дослідження або призначення у справі спеціаліста заявлено не було.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 21, п. 7 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

Споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 17 цього ж Закону споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення:

1) для ліквідації аварій - цілодобово;

2) для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору.

Виходячи з вимог Закону, споживач зобов'язаний надати доступ до мереж у свої квартирі виключно для ліквідації аварії, в інших випадках, у відповідності до умов укладеного між ним та кооперативом (в даному випадку) договору.

Доказів аварії в кВ. НОМЕР_2 суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1, 2,3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч.1, 2,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до абз.2,4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року 18.12.2009 « Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин , а також правильно витлумачив ці норми.

Враховуючи наведенні вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого належного обґрунтування в судовому засіданні, позивачем інших підстав для задоволення своїх вимог, не наведено та не зазначено, позивач не скористався своїм правом та не заявив клопотання про проведення експертизи, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вимога про залучення ЖК «Приозерний 72», голову кооперативу «Приозерний 72» до адміністративної відповідальності за самоуправство» взагалі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, крім того, фактів та доказів на їх підтвердження та обґрунтування позивачем суду не надано.

Суд зазначає, що позивач має право на судовий захист, правильно визначивши спосіб такого захисту, коло осіб, відповідні позовні вимоги та належні та допустимі докази на їх підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 21, п. 7 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 7, 10, 76, 141, 244-245 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлового кооперативу «Приозерний 72» ,третя особа:ОСОБА_4 про зобов»язання відповідачів усунути аварію, неполадки в квартирі АДРЕСА_1 безоплатно своїми силами і засобами та надати акт виконаних робіт, про залучення ЖК «Приозерний 72», голову кооперативу «Приозерний 72» до адміністративної відповідальності за самоуправство - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду та в порядку ст. 354 ЦПК України

Суддя Д.В. Нев'ядомський