Справа № 487/4431/17
Провадження № 2-о/487/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 року Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Миколаївська міська рада про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просила встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 селище Воровське, який помер 05.06.2001 року є її рідним батьком.

В обґрунтування заяви зазначала, що 05.06.2001 помер її батько ОСОБА_2 Після його смерті вона звернулась до Миколаївської міської ради з заявою про переоформлення договору найму квартири АДРЕСА_1. Однак їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю доказів родинних відносин між нею та ОСОБА_2, так як у її свідоцтві про народження відсутні дані про батька, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі. Крім того зазначала, що її мати ОСОБА_3 проживала разом з батьком ОСОБА_2 з 1954 року, вели спільне господарство. У 1958 році батько ОСОБА_2 отримав на сімю яка складалась з чотирьох чоловік квартиру АДРЕСА_2, де вони проживали однією сімєю. З моменту її народження батько ОСОБА_2 у повному обсязі виконував батьківські обовязки, піклувався про неї, утримував, оплачував навчання та інше. Після смерті матері, а саме з 1989 року вона продовжувала проживати у вищезазначеній квартирі та доглядала за батьком.

Ухвалою суду від 29.08.2017 року було відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву про встановлення факту батьківства підтримала, пояснила суду, що її батько ОСОБА_2 помер 05.06.2001 року, але так як батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, її прізвище у свідоцтві про народження записано за прізвищем матері «Кваша», а по батькові вчинено запис «Григорівна». Батьки проживали однією сімєю з 1954 року до дня смерті матері, мали спільний бюджет, спільне господарство. Вони обидва вважали, що офіційна реєстрація шлюбу не має значення. Покійний батько завжди визнавав її своєю донькою. На теперішній час вона не має можливості розпорядитися квартирою яка була отримана батьком ОСОБА_2 на підставі ордеру, так як відсутні документи, які підтверджують факт батьківства, зважаючи на викладене просить встановити той факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 селище Воровське, який помер 05.06.2001 року є її рідним батьком.

Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином.

Суд, заслухавши доводи заявниці, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1954 року.

23.05.1955 у них народилася донька ОСОБА_1. Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не перебували у офіційно зареєстрованому шлюбі, в свідоцтві про народження заявниці прізвище було записано за прізвищем матері «Кваша» та за її вказівкою по батькові «Григорівна», відомості про батька відсутні.

У 1957 році у ОСОБА_6 та ОСОБА_2 народилась ще одна донька Ольга.

У 1958 році ОСОБА_2 видано ордер на житлову площу за №487 з правом його вселення разом з членами сім'ї, які складаються з трьох чоловік (ОСОБА_2, ОСОБА_7, доньки: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, Ольга ІНФОРМАЦІЯ_4) у квартиру 15 по вул. Заводській в м.Миколаєві.

Згідно довідки ТОВ "Миколаївдомсервис" від 01.08.2017 року за №2635, ОСОБА_1 з 22.05.1990 року зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, де проживає і на теперешній час разом з сином ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу (1ФП №354910) заявниця ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 26.06.1979 року, після реєстрації шлюб взяла прізвище чоловіка «Козловська».

05.06.2001 року ОСОБА_2 помер ( копія свідоцтва про смерть 1ФП №123519).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком заявниці ОСОБА_1, однак документально батьківство не оформив.

Факт того, що ОСОБА_2 був рідним батьком заявниці ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, показами свідків.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 Знала батьків заявниці, вони всі разом проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 однією сімєю. ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, між ними завжди були теплі відносини. Після смерті матері заявниця доглядала за хворим батьком. Про той факт у свідоцтві про народження заявниці ОСОБА_2 не вказаний батьком вона не знала.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що заявниця його матір, а ОСОБА_2 дідусь. Між ними завжди були добрі стосунки, дідусь дуже любив його, а коли він захворів то допомагав матері доглядати за ним.

Відповідно до ст. 53 КпШС України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Отже, підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька.

Дана позиція висловлена також в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, відповідно до п. 3 даної постанови, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилась не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 9 постанови встановлено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про те.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлений факт батьківства ОСОБА_2. який помер 05.06.2001 року, відносно заявниці ОСОБА_1, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та показами свідків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

Керуючись ст. ст. 76, 89, 263-265, 293-294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Миколаївська міська рада про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 селище Воровське, який помер 05.06.2001 року є рідним батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженка м.Миколаєва, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНН НОМЕР_1).

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина