Справа № 442/1525/18
Провадження № 6/442/33/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

встановив :

Старший державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 за погодженням з начальником ОСОБА_3 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4. В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ знаходиться виконавче провадження № 54657917 з виконання виконавчого листа №442/2565/14-к, виданого 02.09.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 39598,96 грн. моральної шкоди; а також з 04.12.2017 року виконавче провадження №55276968 з виконання виконавчого листа №442/2676/17, виданого 21.07.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ « Страхова компанія Провідна» 8328,63 грн. боргу.

Рішення суду не виконане, незважаючи на вжитті державним виконавцем заходи, боржник ухиляється від його виконання. Майна, яке б належало боржнику на праві власності не встановлено.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 11.10.2017 року боржник перетинає кордон України.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця ( ч.4 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з 07.09.2017 року знаходиться виконавче провадження ВП 54657917 з виконання виконавчого листа №442/2565/14-к, виданого 02.09.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 39598,96 грн. боргу; а також з 04.12.2017 року виконавче провадження №55276968 з виконання виконавчого листа №442/2676/17, виданого 21.07.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ « Страхова компанія Провідна» 8328,63 грн. боргу.

Станом на 13.03.2018 року (момент звернення з поданням) вказані рішення суду не виконуються.

Відповідно до акту державного виконавця від 12.03.2018 року за адресою с. Залужани за місцем проживання боржника, зі слів сусідів та бабусі боржника ОСОБА_4 періодично буває у с. Залужани, однак проживає десь із співмешканкою у м. Дрогобичі, по вул. Грушевського.

Нерухомого майна за боржником не зареєстровано, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта.

Відповідно до відповідей від 04.12.2017 року Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби відомості про ОСОБА_2 відсутні.

Згідно з інформацією, наданою Головного центру обробки спеціальної інформації 24.10.2017 року ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон протягом 2013- 2017 років.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязання.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем вчинено достатньо виконавчих дій, та надано суду докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання; те, що дії державного виконавця з приводу виконання судового рішення не оскаржені, з заявами про неможливість виконання рішення суду боржник не звертався, тому подання слід задоволити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

постановив :

Подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 Михайловича- задоволити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання :

- виконавчого листа №442/2565/14-к, виданого 02.09.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 39598,96 грн. боргу;

- виконавчого листа №442/2676/17, виданого 21.07.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ « Страхова компанія Провідна» 8328,63 грн. боргу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.П. Хомик