АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 627/216/17 Головуючий суддя І інстанції Вовк Л. В.
Провадження № 22-ц/790/1452/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі :

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 627/216/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковалівське» про припинення договору оренди, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковалівське» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Слобода» про визнання договору оренди недійсним, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковалівське» на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року у складі судді Вовк Л.В.,-

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 її батьку ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 6.2285 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області. 25 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ковалівське» (ТОВ «Ковалівське») було укладено договір оренди вищевказаної земельної. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Посилаючись на те, що вона отримала свідоцтво про право на спадщину, до складу якої увійшла вищевказана земельна ділянка, а п. 38 договору оренди від 25 квітня 2008 року сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи є підставою для розірвання договору, ОСОБА_1 просила розірвати договір оренди землі, укладений 25 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ковалівське», зобов'язати відповідача припинити протиправне володіння та користування земельною ділянкою та передати її власнику.

У квітні 2017 року ТОВ « Ковалівське» звернулося до суду із зустрічним позовом, мотивуючи який зазначило, що незважаючи на те, що договір оренди, укладений 25 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ковалівське» є чинним, але отримавши свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 уклала 27 травня 2016 року договір оренди спірної земельної ділянки з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Слобода» (ТОВ «СГП «Слобода»), що порушує право користування земельною ділянкою ТОВ «Ковалівське», просило визнати укладений 27 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СГП «Слобода» договір оренди недійсним.

Рішенням Краснокутського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Припинено договір оренди земельної ділянки площею 6,2285га, кадастровий № НОМЕР_2, що розташована за межами населених пунктів на території Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області, укладений 25 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ковалівське шляхом його розірвання, зареєстрований у Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 травня 2009 року за 76. Зобов'язано ТОВ «Ковалівське» припинити протиправне володіння та користування земельною ділянкою, усунути перешкоди в користуванні та в 5-ти денний строк передати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 6,2285 га. Стягнуто з ТОВ «Ковалівське» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 грн. У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Ковалівське» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Ковалівське», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, позов ТОВ «Ковалівське» задовольнити. В обґрунтування скарги зазначив, що ОСОБА_1 з вимогами про зміну умов договору або його розірвання до ТОВ «Ковалівське» не зверталась, одностороння відмова від договору не допускається, укладений відповідачкою с ТОВ «СГП «Слобода» договір оренди порушує право користування позивача спірною земельною ділянкою, а тому є недійсним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 6.2285 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області.

25 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ковалівське» було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, який було зареєстровано у Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії Центру ДЗК 19 травня 2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

06 травня 2016 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 6.2285 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що умовами укладеного 25 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ковалівське» договору оренди було передбачено його розірвання у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, у зв'язку зі смертю орендодавця право власності на земельну ділянку перейшло до спадкоємця ОСОБА_1, а тому наявні підстави для припинення договору шляхом розірвання. Крім того, оскільки договір з ТОВ «СГП «Слобода» укладено новим власником землі, відсутні підстави для визнання його недійсним.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною ч. 2 ст. 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року №161-ХІV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За змістом частини четвертої статті 32 Закону №161-ХІV перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 38 договору оренди землі від 25 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Ковалівське», сторони передбачили що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Вказаний пункт договору повністю узгоджується з вищезазначеними положеннями ЦК України, Закону України «Про оренду землі», а також положеннями ст. ст. 6, 627 ЦК України.

Як новий власник земельної ділянки, ОСОБА_1 25 серпня 2016 року направила на адресу ТОВ «Ковалівське» лист, згідно якого повідомила орендаря про офіційне набуття нею права власності на спірну земельну ділянку та з посиланням на п. 38 Договору просила вважати договір оренди землі розірваним. та повернути їй земельної ділянки для самостійного господарювання у місячний термін з дня отримання відповідного повідомлення.

Оскільки сторони спірного договору оренди землі дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, п. 38 передбачено можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, при цьому, відповідач відмовляється у добровільному порядку виконати відповідні положення договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для припинення договору оренди шляхом його розірвання.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, під час укладення 27 травня 2016 року договору оренди спірної земельної ділянки між ТОВ «СГП «Слобода» та ОСОБА_1 не було порушено вимог закону, оскільки вказаний договір укладено новим власником землі і через припинення договору оренди від 25 квітня 2008 року у зв'язку зі смертю попереднього власника права ТОВ «Ковалівське» не є порушеним, а тому відсутні підстави для визнання договору недійсним.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковалівське» залишити без задоволення.

Рішення Краснокутського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова