Справа №: 272/1372/17
Провадження № 2/272/116/18
19 березня 2018 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Карповця В.В.,
при секретарі - Степанчук Т.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -
Позивачка звернулася до суду із позовом у якому вказує, що до 01 січня 2015 року вона разом з колишнім чоловіком ОСОБА_4 та їхньою спільною дитиною ОСОБА_3 проживали за адресою: вул.Свердлова ( нині Львівська), 38 м.Андрушівка.
В звязку з тим, що сімейні відносини не склалися, 01 січня 2015 року відповідач переїхав на інше постійне місце проживання, що розміщене за адресою: вул.Корольова, 48 с.Гальчин, Андрушівського району. 31.03.2015 року між позивачем та ОСОБА_4 був розірваний шлюб, що підтверджується рішенням Андрушівського районного суду від 31.03.2015 року, справа № 272/250/15-ц.
Жилий будинок по вул.Львівська,38 м.Андрушівка належить неповнолітньому сину ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обмежень. Позивачка ОСОБА_2 проживає разом із сином, який знаходиться на її утриманні.
ОСОБА_4 не проживає за місцем реєстрації по вул.Львівська (колишня вул.Свердлова), 38, в м.Андрушівка майже три роки, а саме з 01 січня 2015 року по даний час, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні будинку за місцем реєстрації. Для вчинення ряду правочинів щодо будинку для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в ньому осіб. Реєстрація відповідача в будинку не дозволяє розпоряджатись ним на власний розсуд та значно обмежує законні права власника будинку. При зверненні безпосередньо до ОСОБА_4 про зняття з реєстрації в добровільному порядку, останній постійно ухиляється від вирішення відповідно питання в позасудовому порядку.
Відповідно до вищевикладеного позивач вважає, що ОСОБА_4 є таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, та просить визнати, що він втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок № 38 по вулиці Львівська (бувша вул.Свердлова) м.Андрушівка Житомирської області, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.
Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду.
Відповідач в судові засідання неодноразово не зявлявся. У відповідності до ст.ст.128 -131 ЦПК України про дату,час та місце розгляду вважається повідомленим належним чином.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що відповідач по справі ОСОБА_4 вже майже три роки, а саме з 01 січня 2015 року не проживає за зареєстрованим місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.
Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень згідно якого власником житлового будинку розташованого за адресою: вулиця Свердлова, будинок 38, м.Андрушівка, Андрушівського району Житомирської області та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га. за тією ж адресою є ОСОБА_3 (а.с.8-9).
Згідно розпорядження Андрушівської міської ради Житомирської області від 19 лютого 2016 року № 6-ОД про перейменування вулиць та провулків міста Андрушівка, вулицю Свердлова перейменовано на Львівська (а.с.12).
Згідно довідки виданої Андрушівською міською радою Житомирської області від 06.12.2017 року № 8370 ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, та до складу її сімї входить: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, колишній чоловік ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( зареєстрований, але не проживає з 01.01.2015 року по даний час) (а.с.10).
Відповідно до акту обстеження місця проживання від 06.12.2017 року за адресою м.Андрушівка, вул.Львівська,38 проживає сімя ОСОБА_2 яка за реєстрацією нараховує трьох членів сімї, а саме: ОСОБА_2, син ОСОБА_3, колишній чоловік ОСОБА_4 ( не проживає за вищевказаною адресою з 01.01.2015 року по даний час), тому фактично на даний час сімя складається з двох членів сімї: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.11).
Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області по справі № 272/250/15-ц від 31 березня 2015 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Яневич) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований у відділі РАГС Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області 22 вересня 2001 року за актовим записом № 57, та стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.13).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Згідно положень ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р., зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному будинку більше року без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст.316,317,319,321,391,405 ЦК України, ст.ст. 71,72,156 ЖК України,ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 211, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 280, 281, 284, 354, 355 ЦПК України

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок № 38 по вулиці Львівська (бувша вулиця Свердлова) м.Андрушівка Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:ОСОБА_7