Справа № 487/711/18
Провадження № 2/487/1145/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Бобрової І.В.,

при секретарі судового засідання - Гладкої К.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/711/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500,00 грн. щомісяця. Свої вимоги мотивувала тим, що після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не надає належної матеріальної допомоги дитині, ухиляється від своїх обов'язків по забезпеченню сина необхідними коштами для його нормального існування, виховання та освіти.

Ухвалою суду від 28.02.2018 р. по цивільній справі було відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмір 2500 грн. Посилалась на те, що син має слабке здоров'я та потребує значних коштів на лікування та навчання.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що офіційно не працює, має мінливий заробіток, тому спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного.

14.07.2007 року сторони уклали шлюб, який 16.08.2010 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва було розірвано. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.04.2009 р.), який мешкає з позивачем за адресою АДРЕСА_1 (довідка ТОВ «Центральний 1» від 27.02.2018 року №444) та знаходиться на її утриманні.

Із відзиву відповідача вбачається, що він проживає разом з матір'ю, постійного місця роботи та заробітку немає, в силу своїх фінансових можливостей перераховував кошти на утримання сина.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При постановлені рішення суд враховує особливості розвитку дитини, часткове визнання ОСОБА_2 позову, відсутність у відповідача офіційного місця роботи, та його матеріальне становище, а також те що відповідач фізично здоровий, не має хронічних захворювань та інших осіб на утриманні.

Отже, з огляду на викладене, та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 13.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць.

Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 89,141,258,263-265, 354, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 13.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір стягнутих аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Миколаєві, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Миколаєві, проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Повне судове рішення буде складено 27.03.2018 року

Головуючий суддя підпис І.В.Боброва

З оригіналом згідно

суддя