Справа № 653/3369/17
Провадження № 2/653/285/18
РІШЕННЯ

іменем України

"16" березня 2018 р. м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіної О.П.

при секретарі Пшеничній В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення у житлове приміщення

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що з травня 2006 року вона проживала з ОСОБА_2 однією родиною за адресою: вулю Південна, 7 м. Генічеськ. У 2008 році уклали церковний шлюб, а у 2012 році уклали шлюб в органах РАЦС. На даний час шлюбні стосунки припинені, провадженні Генічеського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні вищевказаним житловим приміщенням. Змінив замки та найняв охорону. Просить суд велити ОСОБА_1 в житлове приміщення, яке розташовано за адресою: вул. Південна, 7, м. Генічеськ, Херсонської області та зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням, яке розташовано за адресою: вул. Південна, 7, м. Генічеськ, Херсонської області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 077790, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 23 листопада 2012 року.

29.01.2013 року ОСОБА_1 була прописана за адресою: вул Південна, 7 м. Генічеськ, що підтверджується копією паспорту позивача.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: вул Південна, 7 м. Генічеськ.

Згідно позовних вимог, ОСОБА_2 чинить ОСОБА_1 перешкоди в користуванні вищевказаним житловим приміщенням.

Ч.4 ст.9 ЖК України, передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч.3 ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником.

Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2 встановлено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що позивачка вселились до вищезазначеної квартири як член сім'ї власника житла, у зв'язку із чим на неї розповсюджується положення ст. 405 ЦК України. З 2006 року позивачка постійно проживала, а у 2012 році була зареєстрована у будинку за адресою вул. Південна, 7 м. Генічеськ.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява є обгрунтовною, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 Конституції України, ст. 260, 264-266 ЦПК , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення у житлове приміщення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в житлове приміщення, яке розташовано за адресою: вул. Південна, 7, м. Генічеськ, Херсонської області.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням, яке розташовано за адресою: вул. Південна, 7, м. Генічеськ, Херсонської області.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість судового збору в розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_3