справа № 462/1541/18
УХВАЛА

22 березня 2018 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності та скасування заходів забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до Львівської міської ради, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 56м2 по вул. Доробок, 22 у м. Львові, якою вона фактично користується 15 років, скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 10.04.2008 року у справі 2-2011/2008.

У відповідності до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При цьому, із поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із «заявою», а не «позовною заявою», яка згідно законодавства є заявою по суті та невірно зазначила сторони в цивільному процесі, вказавши «заявник», замість «позивач».

Крім того, відповідно до п. п. 2, 3, 9, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

- зазначення ціни позову;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, із заяви ОСОБА_1 вбачається, що така подана без додержання вказаних вимог, зокрема, не містить ідентифікаційний код юридичної особи чи реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта сторін, зазначенняціни позову, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та подані копії документів належним чином не засвідчені.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання позовної заяви складає відповідно 704,80 грн. і 8810,00 грн.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 не сплатиласудового збору. Між тим, у заяві просить звільнити її від сплати судового збору, покликаючись на незадовільне матеріальне становище, оскільки є ветераном-учасником війни, малозабезпеченою особою, отримує пенсію у розмірі 1900 грн., якої заледве вистачає на придбання ліків, продуктів харчування та сплату комунальних послуг.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору не звільняється.

У відповідності до ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, єдиною підставою для вчиненнясудом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Разом з тим, приймаючи до уваги зазначене, суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки ОСОБА_1, в обґрунтування свого клопотання не додано доказів, які б дали суду можливість оцінити її майновий стан та задовольнити вказане клопотання.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов'язок сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 95, 136, 175, 177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності та скасування заходів забезпечення позов залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз