У Х В А Л А

26 березня 2018 року

місто Київ

справа № 199/6651/14-ц

провадження № 61-14413ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2, третя особа - Приватне підприємство «Сімор», про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» 21 лютого 2018 року звернулося із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

У поданій касаційній скарзі заявник просить поновити строк на її подання, обґрунтовуючи це тим, що за правилами статті 390 ЦПК України встановлено тридцятиденний строк для подання касаційної скарги на судове рішення з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Втім, станом на день подання касаційної скарги оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції на адресу банку не надходила, заявником направлено до суду заяву про видачу копії ухвали.

Серед підстав для поновлення строку ПАТ «ВіЕйБі Банк» також зазначає, що з 21 листопада 2014 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБіБанк», а з 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації банку.

Даючи оцінку доводам клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд застосовує норми підпункту 14 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - ЦПК України 2017 року), що набрав чинності 15 грудня 2017 року), відповідно до якого судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За правилами частини першої статті 325 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV) (далі - ЦПК 2004 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена 13 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності ЦПК України 2017 року, строк на касаційне оскарження судового рішення складає 20 днів.

Заявником не надано доказів, що банк звертався із заявою про видачу копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду, на яку не отримано відповіді. Додатково Верховний Суд враховує, що запровадження в ПАТ «ВіЕйБі Банк» тимчасової адміністрації, а згодом - початок ліквідаційної процедури, не впливають на поважність несвоєчасного подання касаційної скарги. Крім того, у касаційній скарзі зазначено, що такий процесуальний документ зареєстрований за вихідним № 08/1663 від 02 лютого 2018 року, у той час як відбиток календарного штампу пошти датований 21 лютого 2018 року.

З огляду на наведене, Верховний Суд вважає причини пропуску строку подання касаційної скарги, зазначені в клопотанні, необґрунтованими та неповажними, тому, заявнику необхідно навести та подати докази поважності причин пропуску процесуального строку.

Також ПАТ «ВіЕйБі Банк» подало клопотання про відстрочення сплати судового збору із зазначенням на те, що банк є неплатоспроможним, має скрутне фінансове становище, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року №63 розпочато процедуру ліквідації. Законом України від 22 травня 2015 року №484-ІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» уповноважені особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг на оплату судового збору. Такі зміни, на переконання заявника, ускладнили та, в окремих випадках, зробили неможливою роботу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо захисту прав та законних інтересів вкладників банків, держави, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, що може мати наслідком неефективне та нецільове використання бюджетних коштів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судовогозбору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Жодна із передбачених спеціальним законом умов не наведена заявником в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З огляду на наведене, клопотання ПАТ «ВіЕЙБі Банк» про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не підлягає задоволенню, а тому заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Під час визначення характеру позовних вимог Верховний Суд врахував позицію, викладену в абзаці другому пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо).

Зважаючи на те, що банк звертався до господарського суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, що встановлено судом першої інстанцій у цій справі, спір за наведеними правилами носить немайновий характер, а тому належна до сплати сума судового збору становить 487, 20 грн (0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2014 року х 200%).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ:22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У пункті 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами частини першої статті 391 ЦПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції. Втім, заявником у порушення цього правила 21 лютого 2018 року адресовано касаційну скаргу до Верховного Суду України.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статті 393 ЦПК України щодо повноважень суду залишати скаргу без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2, третя особа - Приватне підприємство «Сімор», про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 26 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний