Номер провадження: 22-ц/785/2403/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Кононенко Н.А.,

за участю:

секретаря Цихиселі Л.Р.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття у зв'язку з виїздом батька для постійного проживання за кордон, за участю третьої особи: Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановила:

15.08.2017 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, за участю третьої особи: Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Приморський ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області), в якій просив:

- стягнути з нього - ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 одноразово аліменти, що підлягають стягненню відповідно до заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 жовтня 2010 року по справі № 2-8241/10, на утримання доньки ОСОБА_6 до її повноліття. При цьому вказав, що заборгованість по аліментам по 01.08.2017 року у сумі 93 057 грн. він погасив. А тому просив стягнути з нього заборгованість за період з 01.08. 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, у розмірі 164 984,00 грн., у зв'язку з його виїздом на постійне місце проживання до країни, з якою Україна не уклала договір про надання правової допомоги - до Федеративної Республіки Німеччини.

Обгрунтовував свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який був розірваний 22 червня 2010 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 122. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2010 року на користь ОСОБА_3 з позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 12.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

За вказаним рішенням суду був виданий виконавчий лист № 2-8241/10, який перебуває на примусовому виконанні в Приморському ВДВС м. Одеси.

Відповідно до розрахунку державного виконавця Приморського ВДВС м. Одеси, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-824/10 виданого 01.12.2010 року Приморським районним судом міста Одеси заборгованість по аліментам станом на 01.08.2017 року становить 93 057,00 грн.

Позивач з відповідачем не можуть дійти згоди щодо врегулювання аліментних зобов'язань до досягнення дитиною віку 18 років у договірному порядку, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В свою чергу, 04.10.2017 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, який був прийнятий до провадження Приморським районним судом міста Одеси, та згідно якого ОСОБА_3 просила:

- стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 93 057,00 грн. за період з 12.04.2010 року по 01.08.2017 року (а.с.19-25).

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10 2010 року по справі № 2-8241/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 12.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26.05.2024 року.

На примусове виконання вищевказаного рішення суду від 05.10.2010 року було видано виконавчий лист, на підставі якого 08.12.2010 року Другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ, правонаступником якого є Приморський ВДВС м. Одеси ГТУЮ Одеської області, було відкрито виконавче провадження.

Проте відповідачем не виконується обов'язок по сплаті аліментів на утримання дитини та з 12.04.2010 року по 01.08.2017 року, тобто більш ніж 7 років, аліменти не сплачувались, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 01.08.2017 року в розмірі 93 057,00 грн.

Отже, у позивача виникло право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення тобто з 12.04.2010 року по 01.08.2017 року.

ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила стягнути з ОСОБА_5 пеню за прострочення аліментів у розмірі 93 057,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити та заперечував щодо задоволення зустрічного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року у задоволенні позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вищевказане судове рішення, із ухваленням нового про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вищевказане судове рішення, із ухваленням нового про задоволення її позовних вимог, а також часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення з нього на її користь 176 163,06 грн., та пені у розмірі 93057,00 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції від сторін надійшла заява про укладення мирової угоди, у зв'язку з чим сторони просили її затвердити, визнати нечинним оскаржуване судове рішення та закрити провадження у справі.

Ознайомившись із текстом мирової угоди, колегія суддів вважає, що матеріали справи містять достатньо підстав для її затвердження.

При цьому колегія суддів виходить із того, що мирова угода відповідає дійсним намірам сторін, не є фіктивною та удаваною, сторони свідчать, що після підписання та виконання цієї Мирової угоди вони не матимуть ніяких взаємних зобов'язань та претензій щодо одна до одної.

Судові витрати понесені сторонами відносяться на їх рахунок.

Сторонам також відомо про наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.156 ЦПК України.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає також необхідним визнати нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року та закрити провадження у цивільній справі.

Судовою колегією також враховано, що до постановлення даної ухвали, позивачем ОСОБА_5 сплачено на користь ОСОБА_7 170 000 грн., із яких за домовленістю сторін - 169 000 грн. - в якості аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття і 1 грн. - в якості пені за несвоєчасне сплачення аліментів, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.145)..

Також колегією суддів враховано, що в судовому засіданні 13.03.2018 року було оголошено перерву для надання представнику ОСОБА_7, яка на даний час перебуває в Соціалістичній Республіці В'єтнам, можливості довести до відому ОСОБА_7 хід розгляду справи та чи підтверджує вона свій намір укласти мирову угоду на зазначених в ній умовах.

Після оголошеної перерви представник ОСОБА_7 - ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності, виданої 26 вересня 2017 року в Посольстві України в Соціалістичній Республіці В'єтнам (а.с.144), підтвердив намір ОСОБА_7 на затвердження мирової угоди на визначених в ній умовах.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне заяву про затвердження мирової угоди задовольнити.

Керуючись ст.ст. 207, 208, п.5 ч.1 ст. 255, п.2 ч.1 ст. 256, ст.ст. 373, п.3 ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 377, ст.ст. 389 - 390 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на наступних умовах:

ОСОБА_5, надалі іменований як «Сторона-1» та ОСОБА_3, надалі іменована як «Сторона-2», разом надалі іменовані як «Сторони» та кожна окремо як «Сторона», керуючись ст. 207 ЦПК України з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, уклали дану мирову угоду на наступних умовах:

Встановити та стягнути з ОСОБА_5, у зв'язку з його виїздом на постійне проживання за кордон, на користь ОСОБА_3, аліменти за весь період до досягнення дитиною - ОСОБА_6, повноліття, тобто з 01.08.2017р. по ІНФОРМАЦІЯ_2., у розмірі 169 999,00 (сто шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів, за період з 12.04.2010р. по 01.08.2017р. у розмірі 1.00 (одна) гривня.

ОСОБА_5 зобов'язується здійснити виконання узгодженої суми, у загальному розмірі 170 000,00 (сто сімдесят тисяч) гривень, на користь ОСОБА_3 поштовим переказом в межах України в національній валюті в день підписання цієї угоди.

Витрати по сплаті комісії за переказ грошових коштів несе ОСОБА_5.

Сторони прийшли до згоди, що за умови виконання Сторонами умов цієї угоди, аліментні зобов'язання ОСОБА_5 до досягнення повноліття дитиною - ОСОБА_6, виконані остаточно і у повному обсязі, у зв'язку із чим, відсутні перешкоди у виїзді ОСОБА_5 на постійне проживання за кордон.

Сторони підтверджують, що ця Мирова угода відповідає їх дійсним намірам, не є фіктивною та удаваною, сторони свідчать, що після підписання та виконання цієї Мирової угоди вони не матимуть ніяких взаємних зобов'язань та претензій щодо одна до одної.

Судові витрати понесені Сторонами відносяться на їх рахунок.

Сторонам відомо про наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.156 ЦПК України.

Визнати нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття у зв'язку з виїздом батька для постійного проживання за кордон, за участю третьої особи: Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Роз'яснити учасникам справи, що після закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 15.03.2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Н.А. Кононенко