Справа № 635/7386/17
Провадження № 2/635/1109/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року смт. Покотилівка Харківського район Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Караченцева І.В.,

секретар судового засідання - Ус Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила та остаточно просить звільнити житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.Дніпровська (колишня Дніпропетровська), 35 з-під арешту, накладеного ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.05.1990 р.,в Державному Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна вказано прізвище власника житлового будинку ОСОБА_5, в наступний час житловий будинок № 35 по вул.Дніпровська (колишня Дніпропетровська) в м.Мерефа Харківського району Харківської області належить на праві власності 13/20 частин ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області № 7 від 10.05.1983р. та 7/20 частин ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківвської області від 21.11.1990р. № 2-2815.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що її матері ОСОБА_6 на праві власності належить 13/20 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.Дніпровська (колишня Дніпропетровська), 35.

16 лютого 2015 року ОСОБА_6 померла, єдиною спадкоємицею після її смерті є позивач. Сестра позивача ОСОБА_3 відмовилась від спадщини на її користь. Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 09.11.2016 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна було виявлено арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.Дніпровська (колишня Дніпропетровська), 35, накладений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.05.1990 р. Позивач вважає, що в Державному реєстрі помилково вказано прізвище власника житлового будинку «Буянський» замість «Бережного», оскільки на підставі рішення Харківського районного суду від 20.08.1990 р. перехід 7/20 частин житлового будинку до ОСОБА_8 від ОСОБА_9 На підставі договору купівлі-продажу від 21.11.1990 р. № 2-2815, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою ОСОБА_8 продала 7/20 частин житлового будинку ОСОБА_4. Дані про накладення арешту/заборону в інвентаризаційній справі відсутні.

Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечували.

Суд, на підставі повно і всебічно зясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, вислухавши пояснення учасників процесу, прийшов до висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обовязку в натурі.

Також частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що рішенням Харківського районного народного суду Харківської області від 20 серпня 1990 року визнано за ОСОБА_8 право власності на 7/20 частин житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.Дніпровська (колишня Дніпропетровська), 35, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 04 грудня 1989 р. (а.с.18-19).

Згідно договору купівлі-продажу від 21 листопада 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району ОСОБА_10, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_4 купила 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в м. Мерефа по вул. Дніпропетровській, 35 Харківського району Харківської області (а.с.14).

Відповідно до повідомлення директора Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_11 від 17 серпня 2016 року за вих. №439, за архівними матеріалами бюро (на 31 грудня 2012 року) право власності на житловий будинок № 35 по вул. Дніпровській (колишня Дніпропетровська) в м. Мерефа Харківського району Харківської області в БТІ зареєстровано: в 7/20 частинах за гр.. ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.1990 р. р/№2-2815, посвідченого Першою держаною нотаріальною конторою Харківського району; в 13/20 частинах за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 23.05.1983 р., б/н, виданого Виконкомом Мерефянської міської Ради народних депутатів (а.с.7).

ОСОБА_6 померла 16 лютого 2015 р., актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 487602 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 589059 та довідкою про реєстрацію шлюбу (а.с.15, 16).

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 для оформлення своїх спадкових прав.

Постановою приватного нотаріусу Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 від 09 листопада 2016 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 13/20 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться в № по вул. Дніпровській (колишня Дніпропетровська), 35, в м. Мерефа Харківського району Харківської області після смерті їх матері ОСОБА_6, яка померла 16 лютого 2015 року, оскільки при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом виявлено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна арешт, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.Дніпровська (колишня Дніпропетровська), 35, накладений ухвалою народного суду Харківського району Харківської області б/н від 25 травня 1990 року, перенос з реєстру обтяжень (старого) №57 від 25 травня 1990 року, реєстраційний номер обтяження 3477332, зареєстровано 18 липня 2006 року, реєстратор Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області (а.с.13).

Технічний паспорт на житловий будинок № 35 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 11 липня 2016 року на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.28-32).

Згідно інформаційного листа завідуючого Харківським обласним державним нотаріальним архівом ОСОБА_12 від 08 серпня 2016 року №2172/01-18, за наявними в архіві даними, згідно з матеріалами та документами фонду №33 «Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області» перевірено наявність інформації про накладення заборони на житловий будинок № 35 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, який належав ОСОБА_9 та виявлено наступне: в «Реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами» Першої держнотконтори Харківського району Харківської області є запис про накладення заборони №57 від 25 травня 1990 року на житловий будинок № 35 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, який належав ОСОБА_9. Заборону зареєстровано на підставі рішення Харківського районного суду.

Архівом перевірено: за обліковими документами фонду №33, на підставі терміну діючого переліку та номенклатури справ, «Розпорядження по накладенню і зняттю заборони відчуження нерухомого майна» за 1990 рік було знищено Першою держнотконторою Харківського району Харківської області ( згідно з актом від 31 січня 2001 року про виділення для знищення документів, які не підлягають зберіганню).(а.с.9).

Відповідно до повідомлення начальника Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_13 від 12 вересня 2016 року за №11700, перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що станом на 12 вересня 2016 року у Харківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконанні не перебувають виконавчі провадження по виконанню виконавчих документів щодо стягнення з ОСОБА_6 (а.с.20).

За вказаних обставин, судом встановлено, що на даний час виконавчі провадження та будь-які дії відносно спірного будинку відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним.

Згідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За правилами статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу(установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Враховуючи, що арешт на житловий будинок № 35 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська (колишня Дніпропетровська), накладений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.05.1990 р., порушує право позивача на оформлення її спадкових прав після смерті матері ОСОБА_6, яка є власником 13/20 частин спірного будинку, внаслідок цього позивач також позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на житловий будинок № 35 за вищевказаною адресою суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, шляхом звільнення майна з-під арешту.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.Дніпровська (колишня Дніпропетровська), 35 з-під арешту, накладеного ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.05.1990 р., в Державному Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна вказано прізвище власника житлового будинку ОСОБА_5, в наступний час житловий будинок № 35 по вул.Дніпровська (колишня Дніпропетровська) в м.Мерефа Харківського району Харківської області належить на праві власності 13/20 частин ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області № 7 від 10.05.1983р. та 7/20 частин ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківвської області вілд 21.11.1990р. № 2-2815

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії ММ № 494302, виданий Харківським РВ УМСУ в Харківській області 05.02.2000р., зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) за адресою: м.Мерефа, вул. Дніпровська, (колишня Дніпропетровська), 35, Харківська область Харківський район.

Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): м.Мерефа, вул. Дніпровська, (колишня Дніпропетровська), 35, Харківська область Харківський район.

Третя особа - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії ММ № 158249, виданий Харківським РВ УМСУ в Харківській області 30.03.1997р., зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) за адресою: м.Мерефа, вул. Дніпровська, (колишня Дніпропетровська), 35, Харківська область Харківський район.

Повне судове рішення складено 22 березня 2018 року.

Суддя І.В.Караченцев