Провадження № 2/761/2283/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Отрищенко і.В. звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 29.11.2016 р. приблизно о 10:33 в м. Києві по вулиця В»ячеслава Чорновола, 24, відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не витримав безпечної дистанції руху, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував і який належить позивачу. Вина водія ОСОБА_2 підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2016 р. . Крім того, на місці ДТП було з»ясовано відсутність у водія ОСОБА_2 полісу обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є грубим порушенням ПДР України, за що водія також було притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав суттєвих механічних пошкоджень, зазначених у схемі місця пригоди. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 11 579,80 грн., що підтверджується проведеною офіційним ділером - спеціалізованим підприємством «АІС - АВТОЦЕНТР», де автомобіль придбавався та регулярно обслуговується, оглядом стану пошкоджених частин автомобіля та оцінкою відновлювальних робіт згідно рахунку - фактури № 5459 від 30.11.2016 р. З метою визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню, позивачем було отримано на підприємстві «АІС - АВТОЦЕНТР» рахунок - фактуру № J від 01.08.2017 р. де вартість запасних частин та тих самих робіт становить 12 827,96 грн., завиконання звіту сплачено - 1400,00 грн. Також позивачу неправомірними діями відповідача спричинено і моральну шкоду. Позивач є пенсіонером по інвалідності, має проблеми зі здоров»єм серцево-судинного напрямку, не може довго самостійно ходити та на значні відстані. Матеріальний стан позивача не дозволяє нести незаплановані витрати , а тому пошкодження автомобіля стало для ОСОБА_1 справжньою трагедією. Позивач нервує з приводу необхідності відновлення становища, що існувало до пошкодження автомобіля , що забирає увагу та час. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 50% від дев»яти прожиткових мінімумів, встановлених Законом України про державний бюджет на відповідний рік - 7 108,00 грн. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальних збитків суму у розмірі 13 005,57 грн., 1400,00 грн. на відшкодування витрат на проведення експертної оцінки вартості матеріальних збитків, 7108,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018 р. визначено щодо розгляду справи у загальному позовному провадженні, роз»яснено сторонам можливість надати письмові заяви по суті спору, заяви з процесуальних питань.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позивач має право звернутися до суду з таким позовом. Проте, необхідно взяти до уваги ту обставину, що автомобіль ОСОБА_1 був відремонтований силами відповідача.

Представники відповідача ОСОБА_3., ОСОБА_4 пояснили в судовому засіданні щодо відсутності підстав для задоволення позову. Зазначили, що після ДТП відповідачем було запропоновано і така пропозиція була прийнята ОСОБА_1 здійснити ремонт автомобіля. Роботи щодо відновлення автомобіля було здійснено ОСОБА_6 в повному обсязі. Також вказали на те, що ОСОБА_1 не доведено та не надано відповідних доказів щодо спричинення шкоди.

Вислухавши пояснення сторін, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, докази та опитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 29.11.2016 р. приблизно о 10 год. 33 хв. в м. Києві по вул. В. Чорновола, 24, керуючи автомобілем НОМЕР_1 водій ОСОБА_7, не врахував дорожньої обстановки та не витримав безпечної дистанції руху, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Також встановлено, і не оспорюється сторонами, автомобіль НОМЕР_2 належить ОСОБА_1

Як свідчить постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

З метою встановлення розміру матеріального збитку, ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» та 11.08.2017 р. було складено Звіт про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу в якому зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу становить 13 005,57 грн.

Витрати щодо проведення оцінки транспортного засобу становили 1 400,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 9/08-ТЗ.

Як пояснили в судовому засіданні відповідач та його представники, це не заперечується позивачем ОСОБА_1 після ДТП ОСОБА_2 з метою відшкодування збитків запропонував здійснити ремонт транспортного засобу позивача та доручив своєму зятю ОСОБА_9 знайти відповідного майстра. Ремонт автомобіля виконував спеціаліст - ОСОБА_6

ОСОБА_1 не заперечуючи в судовому засіданні факту здійснення ремонту свого автомобіля, зазначив про те, що здійснені роботи не привели до відновлення транспортного засобу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив. Що до нього звернувся ОСОБА_2 (батько дружини) щодо ремонту автомобіля позивача - GELLY EMGRAND. Взявся ремонтувати ОСОБА_6 Було придбано новий бампер для автомобіля, його встановлено та здійснено фарбування транспортного засобу. Кошти сплачені за ремонт - кошти ОСОБА_2 В подальшому ОСОБА_1 знову звертався до ОСОБА_10 з приводу ремонту транспортного засобу, з новими пошкодженнями.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив в судовому засіданні, що здійснював в кінці 2016 року ремонт автомобіля ОСОБА_1 на прохання ОСОБА_9 Відремонтовано авто було повною мірою. В подальшому позивач знову звертався стосовно ремонту транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 було надано Звіт про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складений 11.08.2017 р. ТОВ «Пасат Консалтинг Груп», відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 13 005,57 грн.

Разом з тим, позивачем не заперечувалась та обставина, що ремонт його автомобіля НОМЕР_2 здійснювався за рахунок позивача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З іншого боку згідно до ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приймаючи рішення щодо предмету спору, суд бере до уваги ту обставину, що ДТП відбулась у листопаді 2016 р. , в той час, як оцінка збитку відбулась 11.08.2017 р., відсутність заперечень позивача щодо здійснення ремонту автомобіля.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги пояснення учасників процесу, пояснення свідків, суд приходить до висновку, що наданий ОСОБА_1 Звіт не може слугувати достовірним доказом матеріального збитку, а отже і покладеним в основу рішення, щодо стягнення з винуватця ДТП зазначеної у позові суми шкоди.

Відповідно до положень ст. ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому відповідно до 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Так, ОСОБА_1 зазначив у позові і підтвердив викладене у судовому засіданні, що неправомірними діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 7 108,00 грн. Вказує, що є пенсіонером по інвалідності, відсутність можливості відремонтувати транспортний засіб спричиняє моральні страждання. Позивач нервує з приводу необхідності відновлення становища, що існувало до пошкодження автомобіля , що забирає увагу та час.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу особою, винною у ДТП.

Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, витрачений час на відновлення життєвих зв'язків, його душевної рівноваги та морального стану, зважаючи на те, що транспортний засіб ремонтувався силами відповідача а тому оцінює моральну шкоду в 100 грн. 00 коп. та вважає за можливе стягнути зазначену суму з ОСОБА_2

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України та вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,76-81,141,279,352,354 ЦПК України, ст.ст. 23,1166,1167 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7, АДРЕСА_1, (НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_3) на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 100 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7, АДРЕСА_1, (НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення складено 02.03.2018 року.

Суддя: