Справа №442/428/18
Провадження №2/442/715/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Енергобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Енергобанк" - Паламарчука Віталія Віталійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 13-002476-01 від 16.01.2014 року, -

в с т а н о в и в :

23.01.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 13-002476-01 від 16.01.2014 року в розмірі 8125,92 грн. та судові витрати.

23.01.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 08.02.2018 року.

Ухвалою від 09.02.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подальшого відзиві на позовну заяву, пред'явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Розгляд справи призначено на 06.03.2018 року на 10.00 год.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16.01.2014 року між ПАТ „Енергобанк" та ОСОБА_2 було укладено Договір № 13-002476-01 про видачу та обслуговування кредитної картки VISA, відповідно до якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях та випустив Кредитну картку типу VISA Platinum. Додатковою Угодою № 1 від 03.02.2014 року кредитного договору встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000 грн., із строком дії кредитного договору один рік, при цьому яущо не пізніше як за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови що з боку Держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії Кредитної лінії, продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом банк щомісячно нараховує проценти, комісії розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі встановленому Тарифами.

Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 23.12.2017 року становить - 8125,92 грн., з яких заборгованість за кредитом - 585,22 грн., заборгованість за процентами - 592,47 грн. за період 28.10.2014-22.12.2017 років, заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) - 1238,33 грн. за період 28.10.2014 - 22.12.2017 років, заборгованість за штрафами/пенею за виникнення прострочених процентів по кредиту - 609,90 грн. за період 27.02.2015-22.12.2017 років, заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 5100 за період 01.10.2014-30.11.2017 років.

02.03.2018 року та 06.03.2018 року від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

06.03.2018 року ухвалою судді розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26.03.2018 року на 10.00 год.

12.03.2018 року від відповідача надійшов відзив (а.с. 49-55) на позовну заяву та докази направлення такого позивачу, в якому позов заперечує та просить в його задоволенні відмовити, а в разі задоволення позову, прийняти рішення про зменшення розміру неустойки, яка значно перевищує суму основного боргу, застосувати строк позовної давності.

В судове засідання на 21.03.2018 року сторони не з'явились, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином були повідомлені.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що 16.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством „Енергобанк" та ОСОБА_2 було укладено Договір № 13-002476-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. Відповідно до п. 2.1.1. ПАТ „Енергобанк" відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях та випустив Кредитну картку типу VISA Platinum (а. с. 5-7).

03.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством „Енергобанк" та ОСОБА_2 було укладено Додаткову Угоду № 1 від 03.02.2014 року до Договору № 13-002476-01, якою відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000 грн. Додаткова Угода є невід'ємною частиною Договору № 13-002476-01 та відповідно до даної Угоди умови договору залишаються незмінними (а. с. 10).

Згідно п. 2.6 вказаного договору сторони погодили, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.6 договору, укладеного між сторонами, держатель зобов'язався вчасно в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов'язань, та повністю погасити боргові зобов'язання у день скасування банком кредитного ліміту.

Пунктом 4.1.1.1. договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки банк зобов'язався зараховувати на картковий рахунок держателя будь-які готівкові та безготівкові кошти, що спрямовуються на погашення заборгованості за кредитом держателя. Банк забезпечує зарахування зазначених коштів на картковий рахунок протягом 1 банківського дня з моменту їх надходження до банку.

За користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи у розмірі, встановленому Тарифами. Проценти за користування Кредитом (в тому числі простроченим кредитом) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання зазначених коштів, що передбачено п. п. 5.1, 5.2 кредитного договору.

Згідно з п. 5.7 договору проценти на залишок коштів на картковому рахунку нараховуються згідно тарифів банку.

На підставі положень п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору сторони несуть майнову відповідальність в розмірі, передбаченому Тарифами, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором, а також за порушення правил. У випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту, держатель зобов'язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 23.12.2017 року становить - 8125,92 грн., з яких заборгованість за кредитом - 585,22 грн., заборгованість за процентами - 592,47 грн. за період 28.10.2014-22.12.2017 років, заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) - 1238,33 грн. за період 28.10.2014 - 22.12.2017 років, заборгованість за штрафами/пенею за виникнення прострочених процентів по кредиту - 609,90 грн. за період 27.02.2015-22.12.2017 років, заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 5100 за період 01.10.2014-30.11.2017 років, у зв'язку з чим просить стягнути з ОСОБА_2 вказану заборгованість.

Разом з тим, відповідно до постанови Правління НБУ від 11 червня 2015 р. № 370 „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Енергобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 червня 2015 року № 115 „Про початок процедури ліквідації ПАТ „Енергобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ „Енергобанк" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ „Енергобанк".

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ „Енергобанк" № 2228 від 31.05.2017 року було змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ „Енергобанк", визначені Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема ст.ст. 37, 38, 47-52, 521, 53, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами - Паламарчуку Віталію Віталійовичу (а. с. 28).

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 29) та Витягу із сайту Міністерства юстиції України Публічне акціонерне товариство „Енергобанк" перебуває в стані припинення.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Як визначено у статті 46 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" після призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

В силу положень ч. 9 ст. 17 Закону України „Про банки та банківську діяльність" забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.

Відповідно до ст. ст. 47, 49 Закону України „Про банки та банківську діяльність" видача банком кредитів під проценти є видом банківської діяльності.

За правилами ч. 2 ст. 27 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України „Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Закон України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає повноважень Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення банківської діяльності по нарахуванню відсотків за договором кредиту та пені при ліквідації банку.

Виходячи із системного аналізу наведених норм закону та враховуючи положення ч. 1 ст. 8 ЦК України, суд вважає, що з моменту прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та відкриття ліквідаційної процедури ПАТ „Енергобанк", останній втрачає право на здійснення банківської діяльності, зокрема, нарахування процентів за кредитним договором та пені.

Крім того, на спростування доводів позивача відповідачем подано відзив на позовну заяву та долучено до матеріалів справи копію супровідного листа від 07.12.2017 року № 8882585 до заяви начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ „Дебтфорт Україна" про вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з яких вбачається, що заборгованість відповідача по кредитному договору № 13-002476-01 від 16.01.2014 року перед ПАТ „Енергобанк" становить 1502,34 грн. Вказану заборгованість ОСОБА_2 було сплачено 02.01.2018 року на розрахунковий рахунок ПАТ „Енергобанк", що підтверджується квитанцією, доданою відповідачем до матеріалів справи (а. с. 51-53, 55).

З врахуванням наведеного та враховуючи, що позивач не наділений правом нарахування процентів за кредитним договором та пені, відповідачем виконано зобов'язання за кредитним договором № 13-002476-01 від 16.01.2014 року, а тому, суд вважає позов є безпідставним та таким що задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" вимога позивача щодо стягнення з відповідача на користь ПАТ „Енергобанк" сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. задоволенню не підлягає, оскільки у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 599, 1050 ЦК України, п.п.6, 16 ст. 2, ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 27, ст. 46 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ч. 9 ст. 17, ст. 47, 49 Закону України „Про банки та банківську діяльність", суд, -

в и р і ш и л а :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства „Енергобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Енергобанк" - Паламарчука Віталія Віталійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 13-002476-01 від 16.01.2014 року - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26 березня 2018 року.

Головуюча - суддя Р.І. Курус