СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Снігурівка

Справа № 485/361/18

Провадження № 2-н/485/43/18

Суддя Фортуна Т.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі однієї третини заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 березня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття,

встановив:

12 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою, свої вимоги мотивувала таким. Від спільного проживання з відповідачем мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою. Після припинення спільного проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі у їх вихованні, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 березня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, виданого Горохівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 10 лютого 2006 року серії 1-ФП №015806, батьком дитини є ОСОБА_3; з копії свідоцтва про народження ОСОБА_6, виданого Виконавчим комітетом Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 03 січня 2012 року серії 1-ФП №151427, батьком дитини є ОСОБА_7. Водночас згідно з копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №077757, виданого 25 жовтня 2003 року Баратівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

З заяви та доданих доказів не вбачається, що батьком дітей, на утримання яких заявлено вимогу про стягнення аліментів, є однією і тією самою особою, відомостей про внесення виправлень до актового запису про народження не надано.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, за таких обставин є підстави для відмови у видачі судового наказу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з вказаних підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд

постановив:

- відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей;

- повернути заяву про видачу судового наказу з доданими до неї матеріалами ОСОБА_2;

- роз'яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з вказаних підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.Ю. Фортуна