Справа № 766/3804/18
УХВАЛА

07 березня 2018 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що його на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.06.2009 року № 2-3618/2009 належить 1/5 частина домоволодіння № 96 по вул. Пушкінська в м. Херсоні, що складається з житлового будинку літ. «Б» , а також господарських споруд.

В лютому 2018 року з листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 йому стало відомо, що він вже не є власником, а новий власник ОСОБА_4 має намір відчужити належну йому 1/5 частку житлового будинку № 96 по вул. Пушкінській в м. Херсоні.

Окрім того, від приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 05.03.2018 року стало відомо про те, що 13.01.2017 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку за ціною 174000 грн., що підтверджується відповідним договором, однак він заперечує факт укладення будь-якого правочину, відчуження належного йому майна, а також підписання договору купівлі-продажу частини домоволодіння.

ОСОБА_4 має реальний намір в реалізації майна, що підтверджується його заявою, засвідченою приватним нотаріусом від 06.02.2018 року, що в подальшому позбавить можливості у відновленні майнових прав ОСОБА_1, і забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є обґрунтованим та необхідним заходом.

Позовна заява за даними вимогами не заявлялась, провадження по справі не відкривалось, однак заявник має намір звернутися до суду в строк до 14.03.2018 року. Ціна позову 139104 грн.

У звязку із чим просить суд накласти арешт на 1/5 частину житлового будинку № 96, який знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Пушкінська та належить на праві приватної власності ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву, застосувавши забезпечення позову у вигляді накладення арешт на 1/5 частину житлового будинку, № 96, який знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Пушкінська та належить на праві приватної власності ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/5 частину житлового будинку, № 96, який знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Пушкінська та належить на праві приватної власності ОСОБА_4.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч. 10 ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко