Справа № 297/2390/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої: Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Бисаги Т.Ю.,

з участю секретаря : Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2017 року в справі (головуючий суддя Гал Л.Л.) за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Берегова в особі Берегівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м. Берегова в особі Берегівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_4, яка за життя заповіту не залишила. Після смерті бабусі відкрилась спадщина на належне їй на праві спільної часткової власності майно, до якого входить 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.1973 року та 2/5 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2004 року. З метою оформлення спадщини за померлою бабусею вона звернулась до Берегівської державної нотаріальної контори, однак листом від 11.10.2017 року їй було роз'яснено про необхідність звернення до суду для надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки нею такий було пропущено. Посилаючись на те, що вона з бабусею разом не проживала, і заяву про прийняття спадщини через необізнаність в законодавстві вчасно не подала, тому просила суд визначити їй додатковий строк в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусею ОСОБА_4

Заочним рішенням Берегівського районного суду від 06 листопада 2017 року позов задоволено.

Визначено додатковий строк - один місяць для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказують на те, що суд першої інстанції не вправі був визначати позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини без залучення до участі в справі в якості відповідачів спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_6, який апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримав і визнав апеляційну скаргу ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, якою шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущено по причині незнання законодавства.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може за таких обставин.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_4

Згідно повторного свідоцтва про смерть, виданого Берегівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатської області 10 жовтня 2017 року, серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

За життя ОСОБА_4 заповіту не залишила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом.

З витягу про реєстацію права власності на нерухоме майно, виданого Берегівським районним бюро технічної інвентаризації 19.10.2004 року, вбачається, що власником домоволодіння АДРЕСА_1 в частці 2/5 була ОСОБА_4 (а.с. 44).

У ОСОБА_4 було четверо дітей, троє з яких, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у встановлений законом шестимісячний строк подали заяву про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_4, що стверджується листами Берегівської державної нотаріальної контори від 07.11.2017 року №1250/02-14, від 14.11.2017 року № 1268/02-14, від 14.11.2017 року № 1268/02-14 (а.с. 48-50). Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 є такими, що спадщину прийняли.

Як роз'яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Однак ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які спадщину прийняли і повинні бути відповідачами у даній справі, судом першої інстанції в якості відповідачів залучені не були, і позивач до них, як відповідачів, вимог не пред'являв, внаслідок чого суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 в якості відповідача зазначила Територіальну громаду м. Берегова в особі Берегівської міської ради, яка не має відповідати за позовом у справах про спадкування, що вказує на пред'явлення позивачкою позову до неналежного відповідача.

В процесі розгляду справи, в порядку ст.33 ЦПК України, не здійснювалася заміна відповідача чи залучення до справи співвідповідача.

Частиною першою статті 33 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на час ухвалення судового рішення) передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до закріпленого в ст.11 ЦПК України (2004 р.) принципу диспозитивності цивільного судочинства та за змістом ч.1 ст.33 ЦПК України залучення судом до участі у справі особи як співвідповідача - можливе лише як результат вирішення судом клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або ж залучення в якості співвідповідача особи, яка має відповідати за позовом.

Однак, розглядаючи дану справу місцевий суд не виконав вимоги ч.4 ст.10 ЦПК (2004р.), не вирішив питання про залучення до участі у справі належних співвідповідачів за правилами ст.33 ЦПК України (2004р.) та не попередив позивача про наслідки не вчинення даної процесуальної дії.

Апеляційний суд, відповідно до основних принципів цивільного процесу та наданих чинним ЦПК України повноважень, не має права залучати співвідповідачів на стадії апеляційного провадження.

Встановивши, що позов пред'явлено не до всіх осіб, які мають відповідати за позовом, а рішенням місцевого суду безпосередньо вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не залучених до участі у справі в якості співвідповідачів, зважаючи на вказані порушення процесуального права, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає обов'язковому скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.3 ст.376 ЦПК, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, як пред'явленого не до всіх належних відповідачів, що не позбавляє права позивача на звернення до суду із самостійним позовом до всіх осіб, які мають відповідати за таким позовом.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2017 року - скасувати.

У позові ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Берегова в особі Берегівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704,00 грн. та на користь ОСОБА_7 704,00 грн. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 березня 2018 року.

Головуюча : Судді :