Провадження №2/155/136/18
Справа №155/1820/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Чонки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Марянівської селищної ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селищі Марянівка по вулиці Грушевського, 2 Горохівського району Волинської області та на земельні ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №486807 від 13 серпня 2007 року.

Мотивує свій позов тим, що 11 грудня 2016 року помер її батько ОСОБА_2. Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом та законом, прийняла спадщину, просить визнати за нею право власності на вищевказаний спадкове майно.

Ухвалою суду від 29 січня 2018 року в даній справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність.

Представник відповідача Марянівської селищної ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву в якій позов визнав повністю, щодо задоволення позову не заперечує, а розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Марянівської селищної ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 23 вересня 2015 року в реєстрі за №87 стверджується, що ОСОБА_2 належні йому житловий будинок та присадибну земельну ділянку заповів своїй дочці ОСОБА_5, тобто позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно з ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 помер 11 грудня 2016 року.

Свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу та свідоцтвом про шлюб стверджується, що померлий ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1

Довідкою Марянівської селищної ради Горохівського району Волинської області №12585 від 13 липня 2017 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_2 за заповітом є позивач ОСОБА_4, а спадкоємцями за законом ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Заповіт померлого не змінений і не скасований.

З заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що вони відмовилися від успадкування належного їм майна після смерті ОСОБА_2

З спадкової справи, заведеної 26 жовтня 2017 року Горохівською державною нотаріальною конторою за №538/2017 стверджується, що після померлого 11 грудня 2016 року ОСОБА_2 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_4, тобто позивач. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в селищі Марянівка по вулиці Грушевського, 2 Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №486807 від 13 серпня 2007 року вбачається, що ОСОБА_2 належала земельні ділянки відповідних розмірів.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 жовтня 2017 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судом встановлено, що позивач після смерті батька ОСОБА_2 прийняла спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом та законом ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селищі Марянівка по вулиці Грушевського, 2 Горохівського району Волинської області та на земельні ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №486807 від 13 серпня 2007 року.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 19, ч.4 ст.206, ст.ст.247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1235, 1245, 1258, 1261 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування за заповітом та законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селищі Марянівка по вулиці Грушевського, 2 Горохівського району Волинської області та на земельні ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №486807 від 13 серпня 2007 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Горохівського районного суду Чонка В.В.