19.03.2018 227/4041/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Єфременко А.І.

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Добропільське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка та сумісного з ним проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сумісного їх проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент смерті останнього 27 квітня 2017 року.

В обґрунтування заяви вказала, що з 19.08.1972 року вона перебувала в офіційному шлюбі і постійно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2014 році у звязку із початком воєнних дій на території м.Харцизька Донецької області вони були змушені виїхати до міста Добропілля, де зареєстровані як внутрішньо переміщені особи і проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. До м.Харцизька періодично приїжджали для перевірки стану належної їм квартири. У квітні 2017 року, під час такої поїздки, перебуваючи у м.Харцизьку, її чоловік ОСОБА_4 помер. Під час життя вони отримували пенсію, яка була для них єдиним видом доходу, і пенсія чоловіка була значно вища за її. У звязку з цим вона знаходилась на його утриманні. Крім того, як сімя вони проживали завжди разом, разом вели спільне господарство. Факт сумісного проживання у шлюбі підтверджує показаннями свідків і довідкою голови квартального комітету міської ради. Визнання цих фактів потрібно заявниці для оформлення пенсії за втратою годувальника.

В судове засідання ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримає.

Представник заявниці за довіреністю ОСОБА_1 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Заінтересована особа Добропільське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області по суті заяви в судове засідання надала відзив, в якому просить відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заявлених вимог. Як підставу для відмови орган ПФУ зазначає той факт, що ОСОБА_3 та її чоловік оформляли пенсію і перебували на обліку в різних управліннях ПФУ Донецької та Дніпропетровської областей. Чоловік заявниці згідно свідоцтва помер у м.Харцизьку, тоді як згідно довідки квартального проживав у м.Добропілля, тобто він не міг на час своєї смерті сумісно проживати з ОСОБА_3 у м.Добропілля, пров. Сєдова, 9/2. Також вважає свідків, яких просить допитати заявниця, зацікавленими у справі особами, оскільки свідок ОСОБА_5 отримувала замість ОСОБА_3 допомогу на поховання її чоловіка. На думку представника ПФУ, свідки не зареєстровані і не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4, тому не можуть підтвердити факт сумісного проживання за цією адресою подружжя ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5. Дійсно з 2014 року у неї вдома проживала сімя ОСОБА_3, заявниця та її чоловік ОСОБА_6. Їх попросила впустити до себе проживати її рідна тітка, якій заявниця ОСОБА_3 є ліпшою подругою. Подружжя Коленикових жили разом, разом купували продукти харчування, готували їжу, спали в одному ліжку. Весь час вона наглядно особисто бачила їх сімейні стосунки. Їй відомо, що в м.Добропілля у ОСОБА_3 єдиним джерелом доходів була їх пенсія: чоловік отримував пенсію близько 5 тис. грн.., вона ж значно менше біля 1 тис. грн.. Фактично він її матеріально забезпечував і утримував. Іноді, дуже рідко, 2-3 рази на рік, вони їздили у місто Харцизьк перевірити стан свого житла. Там перебували не більше тижня. Під час однієї із таких поїздок чоловік ОСОБА_4 у м.Харцизьку помер.

На запитання учасників справи свідок ОСОБА_5 підтвердила, що дійсно замість ОСОБА_3, яка після смерті чоловіка перенесла інсульт і знаходилась у важкому стані, особисто вона отримувала допомогу на поховання ОСОБА_4 в ПФУ м.Добропілля, надаючи всі необхідні документи. Це вона робила за проханням хворої ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що знає родину ОСОБА_3 біля 3 років. Познайомилась із ними у 2016 році. Проживали вони в оселі ОСОБА_5 по провулку Сєдова, 9/2 в місті Добропілля. Жили разом, вели спільне господарство. Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що чоловік її повністю утримував, оскільки його пенсія була значно вища. Інші джерела їх доходів, окрім пенсії, свідку невідомі. Помер чоловік ОСОБА_3 у 2017 році, точний місяць, коли це сталось - свідок не памятає. Тільки зазначила, що це сталось тоді, коли вони їздили провідувати квартиру у м.Харцизьку.

Заслухавши пояснення представника заявниці, зясувавши думку представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ч.2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо Законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебували у зареєстрованому шлюбі, починаючи із 19 серпня 1972 року, що суд вбачає із свідоцтва про укладення шлюбу та відміток у паспорті (а.с. 4,8)

Чоловік заявниці ОСОБА_4 помер 27 квітня 2017 року, про що видане відповідне свідоцтво (а.с.9)

З наданих суду довідок за № та № від 10 грудня 2014 року вбачається, що 10 жовтня 2014 року заявниця та її чоловік разом перемістилися з району проведення антитерористичної операції і зареєструвались за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,7)

Отже, вони разом як одна сімя, перебуваючи у шлюбі, переїхали проживати у ІНФОРМАЦІЯ_7.

Факт сумісного проживання у м.Добропілля за вищевказаною адресою, в тому числі на момент смерті ОСОБА_4, підтверджує також довідка голови квартального комітету за №627 від 23.11.2017р., складена у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.10)

Факт сумісного проживання їх подружжя за вищевказаною адресою та перебування дружини на утриманні свого чоловіка підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Суд погоджується з тим фактом, що дружина ОСОБА_3 знаходилась на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4, оскільки її пенсія була значно менша за чоловікову.

Такий висновок суд робить на підставі вивчення довідок ПФУ про отримувану ними пенсію Так, він отримував пенсію в розмірі 5642,56 грн., вона 1475,11 грн., тобто його щомісячний дохід майже в чотири рази був більший за її дохід (а.с.24, 39-40)

Одержання ОСОБА_3 пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, оскільки судом встановлено, що основним та постійним джерелом засобів для її існування була пенсія чоловіка ОСОБА_4 і після його смерті заявниця втратила основне та постійне для неї джерело засобів до існування.

Суд не приймає заперечення відповідача проти факту сумісного проживання ОСОБА_4, оскільки факти перебування на обліку в різних управліннях ПФУ чи реєстрація їх місця проживання за різними адресами не є підставою вважати, що вони не проживали сумісно та не були однією сімєю.

Посилання представника відповідача на зацікавленість свідків у справі також суд вважає необґрунтованим, оскільки ці особи одностайно та в категоричній формі підтвердили факт, що підлягає встановленню в суді, і посилались при цьому на особисті спостереження.

Тому розглядуваний судом факт повністю доведений в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Всі проаналізовані судом і оцінені в їх сукупності докази не викликають жодного сумніву, що подружжя ОСОБА_4, будучи у шлюбі, завжди проживали разом, однією сімєю, в тому числі й на момент смерті ОСОБА_4 27 квітня 2017 року, і що дружина ОСОБА_3 знаходилась на утриманні свого чоловіка.

З огляду на наведене, суд вважає, що вимоги заявниці ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного мешкання із ОСОБА_4, в тому числі на момент його смерті, і перебування на його утриманні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 83, 258-261, 293-294, 315-319, 353-354, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Добропільське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка та сумісного з ним проживання задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, на момент смерті свого чоловіка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, який помер 27 квітня 2017 року, сумісно з ним проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, та перебувала на його утриманні.

Вступна та резолютивна частини рішення суду проголошені в судовому засіданні 19 березня 2018 року. Повний текст рішення виготовлено згідно вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 23 березня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту цього рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

19.03.2018