Дата документу 27.03.2018
Справа № 320/8226/17
27 березня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Купавської Н.М.
при секретарі Чудаковій А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не зявився, справу просить розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Також від представника позивача надійшло 29.01.2018 року клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Але на час надходження вказаного клопотання у справі вже відкрито загальне позовне провадження, тому клопотання позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідно до діючого законодавства не може прийматись судом до уваги
Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу ОСОБА_1 за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає.
Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки, письмових заперечень від нього не надходило.
За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
22 грудня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (надалі «Генеральна угода») /а.с.8/.
Відповідач був ознайомлений та підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами. Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві.
Банк свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив свою згоду і факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.8 зворот/.
На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Оскільки взяті на себе зобов'язання за Генеральною угодою відповідачем виконані не були, станом на 17 жовтня 2017 року за ним утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 8287 грн. 57 коп.; заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 614 грн. 97 коп.
Відповідно до ст.611 ЦК України одним із правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки.
У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК).
Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф за порушення позичальником строків погашення заборгованості, указаних в угоді та Умовах і правилах, більш ніж на 31 день.
Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 511 грн. 93 коп.
Враховуючи наведене та у зв'язку із встановленим порушенням зобов'язання з боку відповідача, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і штраф підлягає стягненню в розмірі, що заявлений позивачем 511 грн. 93 коп.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК).
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2ст.551 ЦК України).
Однак, позивачем не наведені в позові підстави нарахування пені, не зазначений спосіб і порядок її нарахування.
Так, в доданому до позову розрахунку зазначено, що відповідачу нараховувалися суми комісії в розмірі 1657 грн. 50 коп. При цьому, ні Генеральною угодою, ні Умовами та правила надання банківських послуг не передбачено комісію, а якщо це пеня, то із наданого розрахунку неможливо встановити процентну ставку чи інше, з якої суми і за який період нараховувалися сума 1657 грн. 50 коп.
Так як доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, то розмір пені є недоведеним.
Крім того, існують інші підстави для відмови в задоволенні вимог про стягнення пені.
Так, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України.
У звязку зі стягненням на користь позивача суми штрафу, то стягнення суми пені, до того ж розмір якої не доведений позивачем, суперечить ст. 61 Конституції України, а тому, в цій частині вимог слід відмовити.
Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 8287 грн. 57 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом 614 грн. 97 коп., штраф 511 грн. 93 коп., а всього в сумі 9414 грн. 47 коп.
Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 12,13,141,247, 258, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: