Провадження №2-з/337/4/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук І.Г., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» про забезпечення доказів до предявлення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявоюпро забезпечення доказів до подання позовної заяви та просить в порядку забезпечення доказіввитребувати з Запорізького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Задніпровська)АДРЕСА_1, був споживачами послу гз централізованого опалення та постачання гарячої води, які надавав заявник. Після цього направити вказаний витяг з Державного реєстру до нотаріальної контори для отримання інформації щодо кола спадкоємців ОСОБА_1 та переліку майна, яке ними успадковане, мотивуючи її тим, що ОСОБА_1 в 2013 році був знятий з реєстрації за вищевказаною адресою в звязку зі смертю. Після його смерті залишалась несплаченою заборгованість за надані послуги та заявник має намір звернутись до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості зі спадкоємців померлого боржника (нових власників житлового приміщення,до якого надавались вказані послуги). Заявник не може самостійно отримати вказану інформацію та зазначає, щовона знаходиться в Запорізькому міському відділі ДРАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області та у нотаріальній конторі.

Ознайомившись зі змістом заяви, суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.116,117 ЦПК України.

Так, згідно ч.1,2 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч.4, 5 ст.116 ЦПК України, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п.4-6 ч.1 ст.117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається:докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Крім того, згідно з нормами процесуального закону завданням інституту територіальної юрисдикції (підсудності) є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів субєктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення доказів, заявник до подання позову до суду просить суд витребувати певну інформацію з Запорізького міського відділу ДРАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області та з нотаріальної контори без зазначення в заяві повної назви нотаріальної контори, а також місцезнаходження або поштової адреси осіб, у яких знаходяться докази.

При цьому суд вважає, що саме за місцем розташування особи, у якої знаходяться докази, повинні бути здійснені процесуальні дії щодо забезпечення доказів. Оскільки адреси, за якими знаходяться вказані особи, в даному випадку - Запорізький міський відділ ДРАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області та нотаріальна контора, заявником в заяві не зазначені, це позбавляє суд визначитись з територіальною підсудністю даної заяви Хортицькому районному суду м.Запоріжжя або іншому суду.

Отже, заявнику необхідно з урахуванням місцезнаходження осіб, у яких знаходяться докази, що повинно бути відображено в заяві, визначитись з судом, в межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу заявника на те, що підставою подання заяви про забезпечення доказів до звернення до суду з позовною заявою, що повинна бути подана в десятиденний строк з дня постановлення ухвали, є побоювання особи, яка може набути статусу позивача, що засіб доказування може бути втрачений або збирання/подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Як вбачається із змісту поданої заяви про забезпечення доказів, вона не відповідає вимогам п.4, 5 ч.1 ст.117 ЦПК України, зокрема, не містить зазначення обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема, не зазначено обставин, які б давали підставу припускати, що засіб доказування, який просить витребувати заявник, може бути втрачений або збирання/подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч.4 ст.117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених вище обставин, суддя приходить до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення доказів заявнику.

Керуючись ст.116, 117, 260-261 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву Концерну «Міські теплові мережі» про забезпечення доказів - повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня постановлення.

Суддя: