Справа №443/1252/17
Провадження №2/443/349/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

20 березня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Шальвіра І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3-М.В. ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 12 січня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі в них народилась дочка ОСОБА_3-М.В. ІНФОРМАЦІЯ_1. З липня 2017 року відповідач проживає окремо та не дає жодних коштів на утримання дитини. Вона змушена самостійно забезпечувати дитині належне харчування, одяг, догляд та лікування, оскільки дитина має вроджену ваду стоп та потребує регулярного лікування в ортопеда. Враховуючи, що відповідач, як батько дитини, матеріальним забезпеченням дочки не цікавиться, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення в її користь аліментів на утримання дитини.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав.

При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки учасники справи в судове засідання не зявились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Судом встановлено, та долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про шлюб серія 1-СГ №135298 від 12 січня 2010 року підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_2.

За час спільного проживання у сторін народилась дитина, а саме дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №386291 від 17 жовтня 2013 року.

З довідки №2208 виданої Журавнівською селищною радою від 20 жовтня 2017 року, вбачається, що позивачка разом з дочкою ОСОБА_3-М.В. проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач проживає окремо, добровільно коштів на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3-М.В., ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Як вбачається з долучених копій лікарських записів у медичному зошиті дитини, ОСОБА_3-М.В. має вроджену ваду стоп та потребує регулярного лікування в ортопеда. Відповідач дитиною не цікавиться, коштів на її утримання не надає, хоча в силу закону зобов'язаний це робити.

На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; суд приходить до висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Разом з тим, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючи ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 282, 430 ЦПК України та ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 Олексіївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09 листопада 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь держави судовий збір сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив на підставі заяви відповідача, яка відповідає вимогам, визначеним в ст.285 ЦПК України, поданої протягом 30 днів з моменту його проголошення чи в разі поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня моменту проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І. Ціпивко