КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4086/17
Провадження № 2/552/32/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2018 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Силка І.О.

За участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

03 липня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, мотивуючи свій позов тим, що 25.05.2013 року вона, ОСОБА_4, зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, про що виконавчим комітетом Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області складено відповідний актовий запис №01 від 25.05.2013 року. Після одруження вона змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_3. Від шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_5, який народився 19.05.2015 року. Протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення між ними спільного господарства припинено. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Вважають, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки сторони мають різні погляди на подальше сумісне життя. Сварки, які виникають в сім»ї, негативно впливають на розвиток малолітнього сина, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам сина. Просила суд шлюб розірвати.

За час перебування у шлюбі вони набули майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, що в місті Полтава та грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку №3416 згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року, який укладений на імя її чоловіка з ПАТ «Державний ощадний банк України». Вищевказана квартира була придбана згідно договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 17 листопада 2014 року, зареєстровано в реєстрі за №968 та зареєстровано право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.11.2014 року за індексним номером 17254642. Відповідно до ОСОБА_7 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, титульним власником даної квартири є ОСОБА_3 з розміром частки одиниця, але згідно пункту 1 договору купівлі-продажу від 17.11.2014 року продавець ОСОБА_8 передав, а покупець ОСОБА_3 прийняв в спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_2. Отже, даний пункт договору підтверджує, що дана квартира є спільною сумісною власністю, яка придбана позивачем та відповідачем за час шлюбу. Крім того, позивач в позові вказує, що вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень на місяць, і в розумінні статті 75 СК України вона є такою, що потребує матеріальної допомоги, тому що її доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму. Вважає, що спільне проживання разом позивача, відповідача та їхнього сина є неможливим, за домовленістю між нею та відповідачем їхній син залишається проживати разом з нею, а так як малолітній ОСОБА_5 потребує догляду та окремої кімнати для проживання, тому даний факт має істотне значення для визначення часток сторін по справі у праві спільної сумісної власності. Вважає, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Тому квартира, яка є об»єктом спільної сумісної власності, при поділі майна подружжя має бути передана у власність позивача, а частка відповідача, яка повинна бути встановлена під час поділу та відшкодування в якості грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності повинна становити ? частку. Позивач ОСОБА_2 просить визнати об'єктом права спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1, що в місті Полтава, загальною площею 48.3 кв.м., житловою площею 25.7 кв.м. та грошові кошти згідно договору №40673416 від 04 листопада 2016 року, які знаходяться на вкладному (депозитному) рахунку №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України». Здійснити поділ майна подружжя, визнавши право власності за ОСОБА_2 на квартиру №135, що знаходиться за адресою провулок Заячий, будинок №1, місто Полтава, яка складається з наступних приміщень: коридор (1) площею 6,3 кв.м., кухня (2) площею 10.2 кв.м., вбиральня (3) площею 3,3 кв.м., кімната жила (4) площею 11.7 кв.м., кімната жила (5) площею 14.0 кв.м., загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м. та компенсувати ОСОБА_3 1/4 частку квартири №135, що знаходиться за адресою провулок Заячий, будинок №1, місто Полтава у розмірі 84 887 гривень 25 коп.

21 липня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з зустрічною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В даній зустрічній позовній заяві посилався на обставини, викладені ОСОБА_2 в своїй позовній заяві від 03.07.2017 року, але разом з тим просив суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 та відповідно визнати за ним, ОСОБА_3, право власності на ? частину зазначеної квартири, як на частку в майні спільної сумісної власності подружжя. Визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя грошові кошти в сумі 60 000 грн. (згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року, які знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України», відкритому на імя ОСОБА_3. Визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя ліжко двоспальне (країна виробник Україна (МДФ) рік придбання 2016) вартістю 6 000 грн.; стіл комп'ютерний (країна виробник Україна, призначення: для стаціонарного комп'ютера, кількість висувних ящиків 3 штуки, матеріал виготовлення фасади МДФ рік придбання 2017) вартістю 1 800 грн.; корпусна стінка (країна виробник Україна, матеріал виготовлення фасаду МДФ рік придбання 2017) вартістю 18 180 грн., кухонний гарнітур (країна виробник Україна, матеріал виготовлення корпус-ламіноване ДСП полиці кутові (2 штуки), тумби (4 штуки), полиці (5 штук.); стільниця ламінована ДСП, кухонний стіл) вартістю 8 100 грн.; вішалка з ящиками (виробник Україна (ДСП) рік придбання 2016) вартістю 3 940 грн.; шафу-купе (країна виробник Україна, матеріал виготовлення: фасади ДСП, рік придбання 2015) вартістю 3 820 грн.; люстра стельова вартістю 2 017 грн. (загальна вартість вказаного сумісного майна складає 43 857 грн.) та побутову техніку: холодильник «Sanyo» двокамерний 2010 року виготовлення вартістю 1 890 грн.; пральну машину повногабаритну GORENJE 2008 року виготовлення вартістю 2 400 грн.; п'ятиступінчасту систему зворотного осмосу «Абсолют» МО 5-50 світовий стандарт якості очищеної води вартістю 2 000 грн.; мультиварку REDMOND (рік придбання 2016) вартістю 1 950 грн.; комп'ютер, системний блок (рік придбання 2011) вартістю 1 200 грн., монітор Samsyng ВХ 2235 (рік придбання 2013) вартістю 1 450 грн.; цифрову фотокамеру Саnon sх 410 вартістю 1 590 грн.; конвектор Delonghi hmp вартістю 1 510 грн.; принтер ml 1616 вартістю 490 грн.: клавіатура Logitech k 270 вартістю 610 грн.; мишу компютерну Logitech m215 вартістю 440 грн. Загальна вартість майна становить 59 387 грн. Він не заперечує проти того, щоб майно, яке є в квартирі, було виділено відповідачу за зустрічним позовом, а йому натомість грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку. Кошти, які знаходяться на рахунку, були, в тому числі, надані його батьками. Провести поділ спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а саме визнати за ним, ОСОБА_3, право власності на грошові кошти в сумі 60 000 грн. (згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року, які знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України». Визнати за ОСОБА_2 право власності на наступне майно: ліжко двоспальне (виробник Україна (МДФ) рік придбання 2016) вартістю 6 000 грн.; стіл комп'ютерний (країна виробник Україна, призначення для стаціонарного комп'ютера, кількість висувних ящиків 3 (штуки); матеріал виготовлення фасади МДФ, рік придбання 2017) вартістю 1 800 грн.; корпусна стінка (країна виробник Україна, матеріал виготовлення фасаду МДФ, рік придбання 2017) вартістю 18 180 грн.; кухонний гарнітур (країна виробник Україна; корпус ламіноване ДСП, полиці кутові (2 штуки), тумби (4 штуки), полиці (5 штук); стільниця - ламінована ДСП; кухонний стіл) вартістю 8 100 грн.; вішалка з ящиками (виробник Україна (ДСП ) рік придбання 2016) вартістю 3 940 грн.; шафу-купе (країна виробник Україна, матеріал виготовлення: фасади ДСП, рік придбання 2015) вартістю 3 820 грн.; люстра стельова вартістю 2 017 грн. (загальна вартість вказаного сумісного майна 43 857 грн.) та побутову техніку: холодильник «Sanyo» двокамерний 2010 року випуску вартістю 1 890 грн.; пральну машину повногабаритну GORENJE 2008 року випуску вартістю 2 400 грн.; п'ятиступінчасту систему зворотного осмосу «Абсолют» МО 5-50 світовий стандарт якості очищеної води вартістю 2 000 грн. мультиварку REDMOND (рік придбання 2016) вартістю 1 950 грн.; комп'ютер, системний блок (рік придбання 2011) вартістю 1 200 грн., монітор Samsyng ВХ 2235 (рік придбання 2013) вартістю 1 450 грн.; цифрову фотокамеру Саnon sх 410 вартістю 1 590 грн.; конвектор Delonghi hmp вартістю 1 510 грн.; принтер ml 1616 вартістю 490 грн.; клавіатура Logitech k 270 вартістю 610 грн.; мишу компютерну Logitech m215 вартістю 440 грн. Загальна вартість майна 59 387 грн.

26 грудня 2017 року позивач ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги, відповідно до яких просила суд, під час поділу майна подружжя компенсувати ОСОБА_3 1/3 частку квартири №135, що знаходиться за адресою місто Полтава, провулок Заячий, будинок №1 у розмірі 134 970 грн. за рахунок коштів внесених нею на депозитний рахунок суду.

Позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Заперечували проти задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечували проти задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу між сторонами. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 просили суд відмовити за безпідставністю. Задовольнити в повному обсязі зустрічну позовну заяву ОСОБА_3

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_3, думку адвоката ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 07.09.2017 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу і зупинено провадження по справі (а.с.45).

Висновком №299-17 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи щодо оціночної вартості та поділу квартири від 06.11.2017 року (а.с.47-66), яку проведено судовим експертом ОСОБА_9 встановлено, що дійсна ринкова вартість квартири №135 по провулку Заячому у місті Полтава загальною площею 48,3 кв.м на 01.11.2017 року може становити 404 909 грн. Дійсна ринкова вартість ? частки квартири становить 202 454 грн.; 1/3 частки квартири становить 134 970 грн.; ? частки квартири становить 101 227 грн. ОСОБА_7 в натурі ?, 1/3, ? частки квартири №135, що знаходиться по провулку Заячому, будинок №1, що в місті Полтава, загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м технічно неможливий.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 28.11.2017 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя було відновлено (а.с.77).

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 26.12.2017 року по справі було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу і зупинено провадження по справі (а.с.98-99).

Висновком №3 додаткової судової оціночно-будівельної експертизи від 23.02.2018 року (а.с.102-111), яку проведено судовим експертом ОСОБА_10 встановлено, що ринкова вартість на час проведення оцінки квартири №135, яка розташована за адресою: місто Полтава, провулок Заячий, 1 складає 621 235 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 28.02.2018 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя було відновлено (а.с.112).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що 25 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (до шлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_11 було укладено шлюб, зареєстрований в виконавчому комітеті Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І -КЕ №107065 від 25.05.2013 року (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

В судовому засіданні було встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що протягом тривалого часу вони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільний бюджет відсутній, на даний час проживають за різними адресами. На примирення сторони не згодні.

Згідно зі статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи встановлені судом обставини та те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 в цій частині підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу сторонами придбане наступне майно: квартиру АДРЕСА_4,яка складається з наступних приміщень: коридор (1) площею 6,3 кв.м., кухня (2) площею 10.2 кв.м., вбиральня (3) площею 3,3 кв.м., кімната жила (4) площею 11.7 кв.м., кімната жила (5) площею 14.0 кв.м., загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м (а.с.10-11), грошові кошти в сумі 60 000 грн., які згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.15-16). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, суд приходить до висновку, що об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_4 та грошові кошти в сумі 60 000 грн., які згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України». В судовому засіданні встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 на даний час не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує соціальну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень на місяць. На підставі судового наказу Київського районного суду м.Полтави від 09.10.2017 року (а.с.96) ОСОБА_3 сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 05.10.2017 року. Відповідач сплачує аліменти не в повному обсязі. Даних коштів не вистачає на утримання дитини, забезпечення її всім необхідним, а саме: продуктами харчування, одягом, ліками, іграшками.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що ОСОБА_2 виховує та матеріально утримує сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд вважає за можливе у відповідності до вимог статті 70 СК України відступити від засади рівності часток в спірній квартирі та визначити за ОСОБА_3 1/3 частину квартири АДРЕСА_4.

При постановленні рішення та визначенні вартості 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, суд враховує Висновок №299-17 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи щодо оціночної вартості та поділу квартири від 06.11.2017 року, яку проведено судовим експертом ОСОБА_9, який є найбільше наближений до реальної вартості квартири в цьому районі міста Полтави. Згідно даного Висновку вартість 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 складає 134 970 грн., яка перерахована ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду.

Частиною 3 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частиною 2 статті 365 ЦЕ України передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку спірної квартири може бути припинено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 в сумі 134 970 грн. За ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_6. Також за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на квартиру АДРЕСА_6, яка складається з наступних приміщень: коридор (1) площею 6,3 кв.м, кухня (2) площею 10,2 кв.м, вбиральня (3) площею 3,3 кв.м, кімната жила (4) площею 11,7 кв.м, кімната жила (5) площею 14,0 кв.м, загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м.

Суд приходить до висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 і вважає за необхідне визнати за ним право власності на грошові кошти в сумі 30 000 грн. згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року, які знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України». Визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти в сумі 30 000 грн. згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року, які знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України».

В судовому засіданні встановлено, що сторонами було придбано майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_4, а саме:ліжко двоспальне (країна виробник Україна (МДФ) рік придбання 2016) вартістю 6 000 грн.; стіл комп'ютерний (країна виробник Україна, призначення: для стаціонарного комп'ютера, кількість висувних ящиків 3 штуки, матеріал виготовлення фасади МДФ рік придбання 2017) вартістю 1 800 грн.; корпусна стінка (країна виробник Україна, матеріал виготовлення фасаду МДФ рік придбання 2017) вартістю 18 180 грн., кухонний гарнітур (країна виробник Україна, матеріал виготовлення корпус-ламіноване ДСП полиці кутові (2 штуки), тумби (4 штуки), полиці (5 штук.); стільниця ламінована ДСП, кухонний стіл) вартістю 8 100 грн.; вішалка з ящиками (виробник Україна (ДСП) рік придбання 2016) вартістю 3 940 грн.; шафу-купе (країна виробник Україна, матеріал виготовлення: фасади ДСП, рік придбання 2015) вартістю 3 820 грн.; люстра стельова вартістю 2 017 грн. (загальна вартість вказаного сумісного майна складає 43 857 грн.) та побутову техніку: холодильник «Sanyo» двокамерний 2010 року виготовлення вартістю 1 890 грн.; пральну машину повногабаритну GORENJE 2008 року виготовлення вартістю 2 400 грн.; п'ятиступінчасту систему зворотного осмосу «Абсолют» МО 5-50 світовий стандарт якості очищеної води вартістю 2 000 грн.; мультиварку REDMOND (рік придбання 2016) вартістю 1 950 грн.; комп'ютер, системний блок (рік придбання 2011) вартістю 1 200 грн., монітор Samsyng ВХ 2235 (рік придбання 2013) вартістю 1 450 грн.; цифрову фотокамеру Саnon sх 410 вартістю 1 590 грн.; конвектор Delonghi hmp вартістю 1 510 грн.; принтер ml 1616 вартістю 490 грн.: клавіатура Logitech k 270 вартістю 610 грн.; мишу компютерну Logitech m215 вартістю 440 грн. Загальна вартість майна становить 59 387 грн. Позивач та відповідач не заперечували, що дане майно знаходиться в квартирі, але від проведення судово-товарознавчої експертизи по оцінці вартості спірного майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились, що позбавляє суд розподілити вказане майно між сторонами.

Тому в задоволенні даної зустрічної позовної вимоги необхідно відмовити, оскільки суду невідома дійсна вартість меблів, побутової та комп»ютерної техніки, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_4 та підлягає розподілу між сторонами.

На виконання вимог частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 920 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.24, 60, 70, 112, 114 СК України, ст.365, 372 ЦК України, ст.ст.4-14, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 травня 2013 року, актовий запис №01 в виконавчому комітеті Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині прізвище залишити ОСОБА_2.

Визнати об»єктом права спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м та грошові кошти згідно договору №40673416 від 04 листопада 2016 року, які знаходяться на вкладному (депозитному) рахунку №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 в сумі 134 970 грн.

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_6, яка складається з наступних приміщень: коридор (1) площею 6,3 кв.м, кухня (2) площею 10,2 кв.м, вбиральня (3) площею 3,3 кв.м, кімната жила (4) площею 11,7 кв.м, кімната жила (5) площею 14,0 кв.м, загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти в сумі 30 000 грн. згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року, які знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти в сумі 30 000 грн. згідно договору №40673416 від 04.11.2016 року, які знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) №3416 в ПАТ «Державний ощадний банк України».

В задоволенні інших зустрічних позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 920 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко