Справа №701/204/18-ц
Провадження №2/701/170/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
за участю секретаря -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до Чорнокамянської сільської ради с. Чорна Камянка Маньківського району, Черкаської області Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 18 січня 1997 року в с. Чорна Камянка Маньківського району Черкаської області у віці 82 роки померла баба позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією запису акта про смерть № 2 від 20 січня 1997 року, свідоцтво про смерть серії 1-СР №039084. Після смерті ОСОБА_4, залишилось спадкове майно, в тому числі земельна ділянка площею 4,30 га, розташована в межах Чорнокомянської сільської ради Маньківського району Черкаської області та житловий будинок, розташований в с. Чорна Камянка Маньківського району Черкаської по вул. Благовісна 60, що підтверджується довідкою Чорнокамянської сільської ради №579 від 07.12.2017 року. За життя ОСОБА_4, зробила заповітне розпорядження все своє майно в тому числі будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Чорна Камянка Маньківського району, Черкаської області заповіла своїй онуці ОСОБА_5 Заповіт посвідчено Чернокамянською сільською радою 27.10.1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 45. Відповідно довідки Чорнокамянської сільської ради №547 від 24.11.2017 року від імені ОСОБА_4, був посвідчений заповіт за №45 від 27.10.2017 року на все майно онуці ОСОБА_5 На день складання заповіту позивач, перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, та носила прізвище ОСОБА_6. Позивачка розірвала шлюб та отримала дошлюбне прізвище ОСОБА_4. 01.12.2017 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в тому числі на земельну ділянку, після ОСОБА_4, померлої 18 січня 1997 року. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 01.12.2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущенням строку та непредявленням правовстановлюючих документів на спадкове майно, у звязку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але в своїй позовній заяві просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник Чорнокамянської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 18 січня 1997 року в с. Чорна Камянка Маньківського району Черкаської області у віці 82 роки померла баба позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією запису акта про смерть № 2 від 20 січня 1997 року, свідоцтво про смерть серії 1-СР №039084. Після смерті ОСОБА_4, залишилось спадкове майно, в тому числі земельна ділянка площею 4,30 га, розташована в межах Чорнокомянської сільської ради Маньківського району Черкаської області та житловий будинок, розташований в с. Чорна Камянка Маньківського району Черкаської по вул. Благовісна 60, що підтверджується довідкою Чорнокамянської сільської ради №579 від 07.12.2017 року. За життя ОСОБА_4, зробила заповітне розпорядження все своє майно в тому числі будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Чорна Камянка Маньківського району, Черкаської області заповіла своїй онуці ОСОБА_5 Заповіт посвідчено Чернокамянською сільською радою 27.10.1995 року, зареєстрований в реєстрі за № 45. Відповідно довідки Чорнокамянської сільської ради №547 від 24.11.2017 року від імені ОСОБА_4, був посвідчений заповіт за №45 від 27.10.2017 року на все майно онуці ОСОБА_5 На день складання заповіту позивач, перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, та носила прізвище ОСОБА_6. Позивачка розірвала шлюб та отримала дошлюбне прізвище ОСОБА_4. 01.12.2017 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в тому числі на земельну ділянку, після ОСОБА_4, померлої 18 січня 1997 року. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 01.12.2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущенням строку та непредявленням правовстановлюючих документів на спадкове майно. В грудні 2017 року за заявою позивача було виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок. Згідно ст. 1277 Цивільного кодексу України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно довідки БТІ право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Чорна Камянка, Маньківського району Черкаської області по вул. Благовісна 60 не зареєстроване. Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства порушеннь державних будівельних норм не виявлено, заперечень щодо визнання права власності немає. Позивач являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, за заповітом посвідченим Чорнокамянською сільською радою 27.10.1995 року та зареєстрованому в реєстрі за №45. Згідно довідки Чорнокамянської сільської ради від 24.11.2017 року № 547 спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, є її внучка - ОСОБА_3 Після звернення до Маньківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом постановою державного нотаріуса від 01.12.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з непредявленням правовстановлюючих документів. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 30.01.2018 № 80/108 -18 на ОСОБА_4, згідно рішення Маньківської райдержадміністрації від 26.07.1996 року за №243 зареєстровано та видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) за №405 від 05.09.1996 року серії ЧР №050710 площею 3,95 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в мажах Чорнокамянської сільської ради Маньківського району Черкаської області; згідно рішення Чорнокамянської сільської ради від 06.06.2002 року №2-9 на імя ОСОБА_4 був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,30 га для ведення товарного сідьськогогосподарського виробництва в адмінмежах Чорнокамянської сільської ради серії ІІІ-ЧР №014595 від 07.10.2002 року №131, кадастровий номер :03:002:0098. У звязку з довготривалим виготовленням державних актів ОСОБА_4, державний акт на право приватної власності на землю за життя не отримала. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року, із змінами, внесеними до нього для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 вказаного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435IV щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно ст. 16 ЦК України 2003 року кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можебути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст . 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до закону спадщина належить позивачці з часу відкриття спадщини, як спадкоємець вона є власником майна в порядку спадкування за заповітом, зобовязаний утримувати майно, здійснювати його державну реєстрацію, але не може цього зробити через відсутність правовстановлюючих документів і неможливістю отримати їх у звязку зі смертю спадкодавця, а тому позов підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_4, померлої 18 січня 1997 року в с. Чорна Камянка Маньківського району Черкаської області, право власності на земельну ділянку площею 4,30 га. розташовану в адміністративних межах Чорнокамянської сільської ради Маньківського району Черкаської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №014595 від 07.10.2002 року № 131, кадастровий номер :03:002:0098.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_4, померлої 18 січня 1997 року в с. Чорна Камянка Маньківського району Черкаської області, право власності на житловий будинок розташований в с. Чорна Камянка по вул. Благовісна 60, Маньківського району Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1