_____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2-ві/520/2/18
УХВАЛА

про відмову у задоволені відводу судді

19.03.2018 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в одноособовому складі:

суддя Літвінова І.А. головуюча

розглянув в порядку письмового провадження питання про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Калашнікової Ольги Іванівни по цивільній справі № 520/12411/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання припинити дії, порушуючи права та законі інтереси позивача,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зобовязання припинити дії, порушуючи права та законі інтереси позивача, за позовними вимогами якої позивач просить зобовязати ОСОБА_2 припинити використовувати спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 79 шляхом передання його в оренду до ухвалення рішення у цивільній справі № 520/4274/16-ц, набрання ним законної сили, а також до оформлення та видачу нотаріусом відповідних правовстановлюючих документів щодо вказаного домоволодіння.

31 жовтня 2017 року за вказаною позовною заявою ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Калашнікової О.І. відкрите провадження у справі та справу призначено до попереднього судового засідання на 28 грудня 2018 року.

В судовому засіданні 28 грудня 2018 року, яке проводилося в залі суду 242 були присутніми позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 Присутні особи заявили про відсутність відводів складу суду, що відображено в журналі судового засідання.

Проведення попереднього судового засідання було відкладене на 15 березня 2018 року у звязку із неявкою відповідача ОСОБА_2

15 березня 2018 року в підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 надав письмову заяву від імені та за підписом позивача ОСОБА_1 про відвід судді Калашнікової О.І.

Основною обставиною, що викликає сумнів в неупередженості та обєктивності судді, позивач зазначає допущення з боку судді висловлювань щодо відсутності підстав для задоволення позову, тобто оголошення своєї правової позиції у справі до закінчення її розгляду

Додатковою обставиною позивач зазначає ухвалення 24 вересня 2001 року Київським районним судом м. Одеси під головуванням судді Калашнікової О.І. рішення у справі № 2-3030/2001 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу 1/3 частини домоволодіння по вул. Амунсена, 77-79 в м. Одесі, укладеного 20 листопада 1998 р. між позивачем та відповідачем та про визнання права власності на цю частину домоволодіння.

При цьому ОСОБА_1 вказує, що позов ОСОБА_4 був визнаний відповідачем ОСОБА_2 На думку заявника ОСОБА_1 предмет спору та учасники справ № 2-3030/2001 та № 520/12411/17 є однаковими, що також свідчить про неможливість судді неупереджено та обєктивно розглянути справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

15 березня 2018 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід, Київським районним судом м. Одеси встановлено, що суддя Калашнікова О.І. свою позицію по даній справі не висловлювала.

Матеріали справи № 520/12411/17 не містять доказів, які б спростовували встановлені в ухвалі від 15.03.2018 року обставини.

Твердження, які викладені у заяві ОСОБА_1 суд не може вважати достатніми доказами основної обставини, якою заявник обґрунтовує відвід. Інших доказів до заяви ОСОБА_1 не додано.

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За правилами частини першої та пятої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також не знайшли підтвердження й доводи заявника, що ухвалене у справі № 2-3030/2001 під головуванням судді Калашнікової О.І. у 2001 році рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/3 частини домобудівлі по вул. Амундсена, 77-79 в м. Одесі від 20 листопада 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким визнане за позивачем право власності на цю частину домобудівлі, може якимось чином вплинути на неупередженість та обєктивність судді Калашнікової О.І. при вирішені у 2018 році справи № 520/12411/17 за позовом ОСОБА_1 щодо зобовязання ОСОБА_2 припинити використовувати спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 79 шляхом передання його в оренду до ухвалення рішення у цивільній справі № 520/4274/16-ц, набрання ним законної сили, а також до оформлення та видачі нотаріусом відповідних правовстановлюючих документів щодо вказаного домоволодіння.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського

суду з прав людини проти України регулюються Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до частини першої статті 17 якого суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Судова процедура вважається справедливою тільки тоді, коли вона спрямована на забезпечення верховенства права, законності, рівності учасників процесу перед законом і судом, змагальності, гласності та відкритості. Професіоналізм, незалежність та неупередженість суддів є неодмінною гарантією справедливого вирішення судових спорів.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви. Виходячи з цього цілком очевидно, що ефективність даного інституту пов'язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв.

Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з обєктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді Калашнікової О.І. по цивільній справі № 520/12411/17, судом не встановлено ні субєктивних ні обєктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді Калашнікової О.І. при здійснені провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання припинити дії, порушуючи права та законі інтереси позивача.

Що стосується субєктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Матеріали заяви про відвід судді Калашнікової О.І. таких доказів не містять.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. Theunitedkingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Перевіркою обставин, повязаних із діями судді Калашнікової О.І. по цивільній справі № 520/12411/17, судом не встановлено фактичних доказів наявності упередженості чи особистої заінтересованості судді, певних прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

При цьому суд враховує думку заявника ОСОБА_1, однак вирішальними при розгляді питання щодо відводу вважає встановлені фактичні обставини за результатами перевірки.

Приписами ч. 11 ст. 33 ЦПК України, визначено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На цей час судом не встановлено випадків, що унеможливлюють участь судді Київського районного суду м. Одеси Калашнікової О.І. у розгляді цивільної справи № 520/12411/17.

Також для відводу судді не встановлено підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до частини девятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 33, 40, п. 2 ч. 2 та ч. 4 ст. 44, ст. 185, п. 11 ч. 1 ст. 257, ст. ст. 260, ч. 2 ст. 261, ч. 2 ст. 353 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про відвід судді Калашнікової Ольги Іванівни по цивільній справі № 520/12411/17 за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (паспорт: КМ 730489, виданий Київським РВ ГУ МВС України в Одеській області 22.08.2011 р.) про зобовязання припинити дії, порушуючи права та законі інтереси позивача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Головуючий

ОСОБА_6