АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-580/11 Номер провадження 22-ц/786/545/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Бондаревської С.М.

імена (найменування) сторін:

заявник: ОСОБА_2

зацікавлені особи: Октябрський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, арбітражний керуючий (ліквідатор) Беліков Олексій Петрович

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави, постановлену 15 березня 2016 року, в приміщенні суду у м. Полтава, у складі судді Тімошенко Н.В.,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просив визнати незаконними та скасувати постанови старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Палія В.Ю. від 29.01.2016 року, винесені в межах виконавчого провадження ВП № 49988504: про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що постанови є незаконними, оскільки на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до постанови Господарського суду Харківської області від 10 грудня 2013 року по справі № 922/4587/13 його як фізичну особу-підприємця визнано банкрутом.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано постанови старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Палія В.Ю. від 29.01.2016року, винесені в межах виконавчого провадження ВП № 49988504: про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження.

В апеляційному порядку вказану ухвалу оскаржило ТОВ «ОТП Факторинг Україна», просило скасувати її та постановити нову про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вказував, що судом не було залучено до розгляду справи стягувача, чим порушено порядок розгляду скарг на дії державного виконавця.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що 29.01.2016 року старшим державним виконавцем Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського МУЮ Палієм В.Ю. вікрито виконавчого провадження за № 49988504 згідно заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 29.01.2016 року про примусове виконання виконавчого листа №2/1622/801/2012, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 20.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 1 942 259,83 грн.

29.01.2016 року старшим державним виконавцем відділу Октябрського ДВС Полтавського МУЮ Палієм В.Ю. в межах виконавчого провадження ВП № 49988504, була винесена постанова про арешт всього рухомого та нерухомого майна, та оголошення заборони на його відчуження.

На дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постановою Господарського суду Харківської області від 10 грудня 2013 року по справі № 922/4587/13 фізичну особу-підприємця Палія В.Ю. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, та введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ліквідатора Белікова О.П.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що у разі визнання боржника банкрутом, проведення державним виконавцем виконавчих дій в порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження» не допускається

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного на час постановлення ухвали законодавства.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Державний виконавець цих, передбачених законом дій не виконав.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, інші обмеження, щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та винести про це постанову (ч. 2 ст. 26 Закону).

Висновок місцевого суду повною мірою узгоджується із вищевказаними нормами.

Обгрунтованість ухвали місцевого суду не заперечується апелянтом.

Посилання апелянта на те, що він не був залучений до розгляду скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Місцевим судом розглянуто скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця у відповідності до вимог ст. 386 ЦПК України, у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, із залученням заявника та державного виконавця.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянтом не зазначено, яким чином його участь у розгляді скарги на дії державного виконавця могла б вплинути на правильність та обґрунтованість ухвали місцевого суду. Колегія суддів не вбачає необхідності скасовувати законну та обґрунтовану ухвалу лише з формальних підстав.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_2 із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а отже відсутні підстави для скасування або зміни ухвали, які передбачені ст. 376ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- Т.О. Кривчун

--//-- С.М. Бондаревська

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова