Справа № 297/430/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

при секретарі: Михайліченко І. А.

розглянувши в судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 79950 грн., вказавши, що 04 квітня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути позивачу до 01 вересня 2013 року, що підтверджується договором позики, який засвідчений особистим підписом відповідача. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув.

На неодноразові попередження позивача про повернення грошових коштів, відповідач ігнорує та ухиляється від виконання.

Так як, вище зазначенні умови договору позики відповідачем ОСОБА_2 не виконані, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 79950 гривень та судові витрати в розмірі 799,50 грн..

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 13.03.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що 04 квітня 2013 року позивачем надано в борг відповідачу 3 000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути позивачу до 01.09.2013 року, що підтверджується договором позики, який засвідчений особистим підписом відповідача. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі.

Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується договором позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, що станом на 15.02.2018 року, згідно офіційного курсу НБУ становить 79 950 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вищезгаданого договору позики відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повернути борг до 01.09.2013 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, 7, 8, 10, 12, 13,141, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2 заборгованість по договору позики в розмірі 79 950 (сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 799 (сімсот дев'яносто дев'ять) гривні 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Гецко Ю. Ю.