МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_________________________________________________________
Справа №1519/2-651/11
Провадження №2-зз/521/10/18
УХВАЛА

14 лютого 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання договору недійсним, розірвання договору,-

ВТАНОВИВ:

23.06.2017 року ОСОБА_2 звернулась з заявою про скасування заходу забезпечення позову, вжитого ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2011 року.

В обґрунтування клопотання заявник послалась на те, що вищевказаною ухвалою суду за заявою ПАТ «Марфін Банк» забезпечений позов шляхом накладення арешту на:

- квартиру №89 розташовану по вул.Бреуса, 61/8 в м.Одесі;

-1/4 квартири АДРЕСА_1;

- квартиру АДРЕСА_2 «А» в м.Одесі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» стягнуті грошові кошти в загальному розмірі 1 586 087, 48 грн.

Заявник стверджувала, що постановою державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» суми боргу.

Учасники справи та сторони виконавчого провадження в судове засідання не зявились, відповідно до ст.156 ЦПК України їх виклик судом в судове засідання не передбачений.

Дослідивши клопотання, докази надані заявником в його обґрунтування, матеріали цивільної справи №1519/2-651/11, суд вважає, що засіб забезпечення позову не може бути скасований судом з наступних підстав:

Цивільне процесуальне законодавство надає суду право проводити процесуальні дії, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Вказані дії носять тимчасовий характер, не порушують принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін.

Накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або у інших осіб є одним з видів забезпечення позову, який суд може обрати відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 1 ст. 158 ЦК України).

Зазначене узгоджується із п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, за якою заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що в проваджені Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 1519/2-651/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання договору недійсним, розірвання договору.

Ухвалою суду від 16.05.2011 року за заявою ПАТ «Марфін Банк» забезпечений позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_3, ОСОБА_2:

- квартиру №89 розташовану по вул.Бреуса, 61/8 в м.Одесі;

-1/4 квартири АДРЕСА_1;

- квартиру АДРЕСА_2 «А» в м.Одесі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2011 року з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Марфін Банк» стягнуті грошові кошти в загальному розмірі 187 273, 93 дол.США.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.08.2016 року замінено стягувача ПАТ «Марфін Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-651/11, виданого 12.01.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, його правонаступником ОСОБА_4

Постановою державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ від 30.12.2015 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» суми боргузакінчено з підстав підсудності вказаного провадження Шевченківському ВДВС РУЮ у м.Києві.

Постановою Шевченківського районного ВДВС м.Київа ГТУЮ у м.Києві від 06.12.2017 року виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» суми боргу повернуто стягувачу.

Підставою повернення виконавчого документу стягувачу стала заява ОСОБА_4, подана після звернення заявника із клопотанням, що розглядається судом від 05.12.2017 року про повернення виконавчого документа.

Так, відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно із ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» суми боргуне закінчено, виконавчий лист повернутий стягувачу, що не може вважатись виконанням рішення суду, яким закінчився розгляд справи по суті, з урахуванням можливості стягувача повторно предявити виконавчий документ до виконання.

Враховуючи викладене, необхідність у вжитих заходах забезпечення позову фактично не відпала.

При таких обставинах, заява ОСОБА_2про скасування заходів забезпечення позову є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 158, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання договору недійсним, розірвання договору - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.352, 354 ЦПК України.

СУДДЯ: С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 19.02.2018 року

19.03.18