Справа № 183/6012/17
№ 2/183/1002/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Шевченко О.С.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, про розірвання договору довічного утримання, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений 12 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенком Андрієм Григоровичем, зареєстрований в реєстрі за №1-1741.
В обґрунтування свого позову, ОСОБА_1 зазначив, що являється особою похилого віку та потребує стороннього догляду, в зв`язку з чим 12.11.2015 року уклав зазначений вище договір дарування з ОСОБА_2 . Відчужене за договором довічного утримання майно складається з:
а) ? (однієї другої) частини житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці - комунальна власність.
б) ? (однієї другої) частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
в) земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована за адресою. АДРЕСА_2 .
г) земельної ділянки площею 0,0322 га, що розташована за адресою. АДРЕСА_2 .
ґ) земельної ділянки площею 0,3460 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач наполягає, що відповідач жодного разу з моменту укладення договору довічного утримання не виконувала зобов`язання, передбачені зазначеним договором, а саме:
- не надавала йому матеріального забезпечення, яке повинно складати 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок на місяць;
- не забезпечувала його харчуванням, необхідним одягом, медикаментами лікарськими засобами;
- не надавала медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо);
- не здійснювала оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням позивача в житловому будинку;
- не надавала будь-якої іншої допомоги;
- не вчиняла всіх необхідних дій щодо забезпечення позивача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо;
- не виконувала жодних дій, необхідних для забезпечення відповідача належним доглядом.
Ухвалою суду від 28 листопада 2017 року відкрите провадження по справі.
Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII.

На підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, в подальшому звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача позов визнав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи - Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
Згідно договору довічного утримання, укладеного 12 листопада 2015 року між ОСОБА_1 (відчужувачем) та ОСОБА_2 (набувачем), посвідченого нотаріусом Новомосковської державної міської нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенком Андрієм Григоровичем, зареєстрованого в реєстрі за №1-1741, ОСОБА_1 , передав у власність, а ОСОБА_2 прийняла від ОСОБА_1 у власність майно, взамін чого ОСОБА_2 зобов`язувалась забезпечити ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених зазначеним договором (а.с.10-16).
У відповідності до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров`я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом..

Статтею 749 ЦК України визначені обов`язки набувача за договором довічного утримання, а саме частина 1 ст. 749 ЦК України передбачає, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до п. 4 договору відповідач зобов`язався надавати позивачу довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування) (а.с.12).
За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується відчужувачу (позивачу) набувачем (відповідачем), складає 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок на місяць. Дана сума повинна сплачуватися набувачем не пізніше двадцятого числа кожного місяця за наступний місяць(а.с.13).
Також, відповідно до абзацу 4 п. 4 Договору відповідач зобов`язався здійснювати догляд (опікування) над відповідачем, що включає в себе:
- забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами лікарськими засобами;
- надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних, працівників (лікарів, медичних сестер тощо);
- оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням в зазначеному житловому будинку відчужувача;
- надання будь-якої іншої допомоги;
- вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо.
До обов`язків набувача також входить виконання додаткових доручень відчужувача, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом (а.с.13).
Отже, підставою для звернення позивача до суду стало виникнення між сторонами спору щодо невиконання відповідачем зобов`язань за договором довічного утримання, укладеним 12 листопада 2015 року.
Відповідно до. ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ч.1. ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Зважаючи на ту обставину, що відповідач в повному обсязі визнала позовні вимоги ОСОБА_1 , не спростувала обставини, викладені у позові, не надала доказів належного виконання нею умов договору довічного утримання, суд приходить до переконання, що посвідчений договір довічного утримання підлягає розірванню в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 744, 749 ЦК України, ст.ст.76, 77, 78, 81, 82, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, - задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання від 12 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенком Андрієм Григоровичем, зареєстрований в реєстрі за №1-1741.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.