Справа № 570/611/18
Номер провадження 4-с/570/12/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовський О.О.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за скаргою АТ «Ощадбанк» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з скаргою на дії старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2; та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 29.12.2017 р. Зазначає, що 08.04.2016 Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції з заявою про прийняття на виконання виконавчого листа №570/5284/14-ц, виданого 03.02.2016 р. Рівненським районним судом. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №50852841 по виконанню вищевказаного виконавчого документу. 02.02.2018 року до філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшла постанова старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 29.12.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу. Як підставу повернення державний виконавець вказав п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»: майно чи доходи, на яке можливо звернути стягнення, не виявлені. Вважають, що при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.12.2017 року державний виконавець діяв не на підставі та у спосіб, визначений законом та прийшов помилково до висновку про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчим листом №570/5284/14-ц, виданим Рівненським районним судом, передбачене звернення стягнення на належний ОСОБА_3 на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, та земельну ділянку, площею 0.11 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Обарів, вул. Джерельна, 43, шляхом продажу цього житлового приміщення на прилюдних торгах. 26.04.2016 року державним виконавцем здійснено опис та арешт майна - житлового будинку з надвірними будівлями, земельної ділянки площею 0.11 га за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Обарів, вул. Джерельна, 43. Тобто, відсутні підстави стверджувати, що майно, на яке можна звернути стягнення відсутнє - адже майно, на яке згідно рішення суду має бути звернене стягнення, фактично наявне. Згідно довідки Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №529 від 05.03.2016 р., за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Обарів, вул. Джерельна, 43 проживає неповнолітня дитина; згідно листа Рівненської районної державної адміністрації від 06.06.2016 вих. №2231/01-52/16 орган опіки і піклування не надав згоди на примусову реалізацію вищевказаного майна. При цьому слід зауважити, що довідка сільської ради датована травнем 2016 року, і не є актуальною на час винесення постанови про повернення виконавчого документа від 29.12.2017 р. Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. До філії Рівненського обласного управління АТ Ощадбанк надійшов лист Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 12.17.2017 р. вих. №27095, яким повідомлено, що 08.11.2017 державним виконавцем поновлено запити до Територіального сервісного центру МВС в Рівненській області щодо наявності у боржника транспортних засобів, та до Державної сільськогосподарської інспекції щодо наявності у боржника сільськогосподарської техніки. При ознайомленні 09.02.2018 р. з матеріалами зведеного виконавчого провадження №51145590 встановлено, що державним виконавцем 08.11.2017 року дійсно направлялися вказані запити, однак відповіді на них в матеріалах виконавчого провадження відсутні. Очевидно, на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, така інформація державним виконавцем належним чином не була перевірена. Крім того, в листі Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 12.17.2017 р. вих. №27095 зазначено, що 08.11.2017 року державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника згідно наявних у відкритому доступі і мережі Інтернет баз даних наступних реєструючих право власності органів: Державної авіаційної служби, Державної служби інтелектуальної власності, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Однак, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 09.02.2018 р. представником заявника будь-яких довідок від цих органів не знайдено. Вищенаведене свідчить про те, що державний виконавець, всупереч вимогам діючого законодавства, не здійснив всіх належних виконавчих дій щодо виявлення майна боржника, на яке може бути звернене стягнення, відтак, постанова про повернення виконавчого листа №2-858/11, виданого 20.03.2013 р. Рівненським районним судом Рівненської області, була винесена державним виконавцем незаконно та передчасно. Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У відповідності до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Отже, державний виконавець діяв не на підставі та у спосіб, визначений законом та прийшов помилково до висновку про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», так як державним виконавцем не було вчинено всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду. Відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. За наведеного просить: визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувану від 29.12.2017 р. (ВП №50852841); зобовязати старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження ВП №50852841 щодо примусового виконання виконавчого листа №570/5284/14-ц, виданого 03.02.2016 р. Рівненським районним судом Рівненської області.

Представник заявника, згідно поданої заяви, просить справу розглядати без її участі та підтримує подану скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися.

Суд вважає за можливе продовжити розгляд справи без участі тих осіб, які не зявилися. На думку суду, це не порушуватиме права цих осіб.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні 08.04.2016 Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції з заявою про прийняття на виконання виконавчого листа №570/5284/14-ц, виданого 03.02.2016 р. Рівненським районним судом Рівненської області.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №50852841 звиконання вищевказаного виконавчого документа.

02.02.2018 року до філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшла постанова старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 29.12.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу. Як підставу повернення державний виконавець вказав п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»: майно чи доходи, на яке можливо звернути стягнення, не виявлені.

Суд вважає, що при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.12.2017 року державний виконавець діяв не на підставі та у спосіб, визначений законом, та прийшов помилково до висновку про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчим листом №570/5284/14-ц, виданим Рівненським районним судом Рівненської області, передбачене звернення стягнення на належний ОСОБА_3 на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, та земельну ділянку площею 0.11 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться за адресою: с. Обарів, вул. Джерельна, 43, Рівненського району Рівненської області, шляхом продажу цього житлового приміщення на прилюдних торгах.

26.04.2016 року державним виконавцем здійснено опис та арешт майна

Тобто фактично відсутні підстави стверджувати, що майно, на яке можна звернути стягнення, відсутнє.

Згідно довідки Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №529 від 05.03.2016 року, за адресою: с. Обарів, вул. Джерельна, 43, Рівненського району Рівненської області, проживає неповнолітня дитина.

Згідно листа Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області від 06.06.2016 року (вих. №2231/01-52/16), орган опіки і піклування не надав згоди на примусову реалізацію вищевказаного майна.

Однак довідка сільської ради датована травнем 2016 року, і не була актуальною на час винесення постанови про повернення виконавчого документа від 29.12.2017 р.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

До філії Рівненського обласного управління АТ Ощадбанк надійшов лист Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 12.17.2017 року (вих. №27095), яким повідомлено, що 08.11.2017 року державним виконавцем поновлено запити до Територіального сервісного центру МВС в Рівненській області щодо наявності у боржника транспортних засобів, та до Державної сільськогосподарської інспекції щодо наявності у боржника сільськогосподарської техніки.

Як зазначає представник заявника, при ознайомленні 09.02.2018 р. з матеріалами зведеного виконавчого провадження №51145590 встановлено, що державним виконавцем 08.11.2017 року дійсно направлялися вказані запити, однак відповіді на них в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Протилежне не було доведено при розгляді скарги.

Отже, на час винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу відповідна інформація державним виконавцем належним чином не була перевірена.

Крім того, в листі Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 12.17.2017 р. (вих. №27095) зазначено, що 08.11.2017 року державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника згідно наявних у відкритому доступі і мережі Інтернет баз даних наступних реєструючих право власності органів: Державної авіаційної служби, Державної служби інтелектуальної власності, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Однак, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 09.02.2018 р. представником заявника будь-яких довідок від цих органів не було виявлено.

Протилежне не було доведено при розгляді скарги.

Вищенаведене свідчить про те, що державний виконавець, всупереч вимогам діючого законодавства, не здійснив всіх належних виконавчих дій щодо виявлення майна боржника, на яке може бути звернене стягнення.

Таким чином суд дійшов висновку, що постанова про повернення виконавчого листа №2-858/11, виданого 20.03.2013 р. Рівненським районним судом Рівненської області, була винесена державним виконавцем передчасно.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, державний виконавець діяв не на підставі та у спосіб, визначений законом та прийшов помилково до висновку про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», так як державним виконавцем не було вчинено всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

За наведеного скарга підлягає до задоволення.

Стаття 452 ЦПК України передбачає, що судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки представник заявника не наддав суду докази на підтвердження понесених ними судових витрат, то вони не можуть бути стягнуті з органу державної виконавчої служби.

Зважаючи, що представник заявника звернувся до суду з скаргою в межах визначеного ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» строку на оскарження постанови, починаючи з дати отримання постанови, хоча з часу прийняття оскаржуваної постанови і до часу надходження скарги до суду минуло більше ніж 10 днів, суд вважає, що підлягають поновленню зазначені процесуальні строки. А тому заява про поновлення цих строків підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувану від 29.12.2017 р. (ВП №50852841).

Зобовязати державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відновити виконавче провадження ВП №50852841 щодо примусового виконання виконавчого листа №570/5284/14-ц, виданого 03.02.2016 р. Рівненським районним судом Рівненської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення складене 31.03.2018 р.