АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» березня 2018 року

м. Харків

справа № 645/3582/17-ц

провадження 22ц/790/2139/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа - Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2018 року в складі судді Шарко О.П.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора про стягнення витрат на поховання.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла вона в розмірі ? частки. Мати спадкодавця ОСОБА_5 відмовилася від своєї частки на користь відповідачів, у зв'язку з чим дочка спадкодавця ОСОБА_2 та син ОСОБА_3В прийняли в розмірі по 3/8 часток.

Зазначила, що після смерті її чоловіка вона понесла витрати, пов'язані з організацією та облаштуванням місця поховання в розмірі 4060,00 грн.

Вказала, що частину витрат їй компенсувало Управління праці та соціального захисту населення в розмірі 2110,00 грн., оскільки спадкодавець підпадав під категорію осіб, яким передбачено допомогу на поховання, тому першочергова сума її витрат на ритуальні послуги становить 1950,00 грн. На купівлю пам'ятника вона витратила 5557,00 грн., на його встановлення - 2604,00 грн., а всього вона витратила 10111,00 грн.

Вважала, що оскільки її частка в спадщині складає ?, що від загальної суми становить 2527,75 грн., суму в розмірі 7583,25 грн. зобов'язані відшкодувати інші спадкоємці.

Просила стягнути з ОСОБА_3 відшкодування витрат на поховання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3791,62 грн.; стягнути з ОСОБА_2 відшкодування витрат на поховання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3791,62 грн.; стягнути на її користь з відповідачів судові витрати.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на відшкодування поховання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по 731,25 грн. з кожного; стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 61,73 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення змінити, позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути на її користь з відповідачів судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги. При цьому зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що витрати на купівлю та встановлення пам'ятника є розумними витратами, адже в такий спосіб облаштовано місце поховання відповідно до звичаїв.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову складає 7583,25 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду - змінити.

Рішення суду першої інстанції мотивована тим, що витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника не відносять до витрат на поховання.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4

Спадкоємцями померлого є його дружина ОСОБА_1 та його діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Мати померлого ОСОБА_5 відмовилась у прийнятті спадщини на користь дітей спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З урахуванням відмови від прийняття спадщини ОСОБА_5 на користь дітей спадкодавця, частка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спадщині становила 3/8 частини кожному, а частка ОСОБА_1 - ? частин.

Поховання ОСОБА_4 здійснено за рахунок його дружини ОСОБА_1

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 придбано у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 предмети ритуальної належності та сплачено ритуальні послуги на суму 4060,00 грн.; 30 березня 2017 року - гранітний пам'ятник вартістю 5557,00 грн.; 12 квітня 2017 року - 2604,00 грн. за установку гранітного пам'ятника.

Як вбачається з довідки № 11806/13 від 14 серпня 2017 року Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_1 виділено грошову допомогу у травні 2016 року у розмірі 2110,00 грн. за рахунок коштів обласного бюджету на відшкодування витрат на поховання учасника бойових дій ОСОБА_4

Відповідно до частини 1 статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Статтею 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачено, що поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов'язалася поховати померлого.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші).

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства затверджено наказ Держжитлокомунгоспу України 19 листопада 2003 № 193, яким встановлено Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг, до якого входить: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Стягуючи з відповідачів тільки витрати, пов'язані з організацією та облаштуванням місця поховання по 731,25 грн. з кожного та відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника, суд першої інстанції, виходячи з того, щовитрати на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника не відносять до витрат на поховання, не врахував вимоги чинного законодавства.

Зокрема, відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості. Вартість таких витрат визначена у постанові правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» від 03 жовтня 2007 року № 45. Розмір витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника у Харківській області становить 3000,00 грн.

Так, матеріали справи свідчать про те, що на виготовлення та встановлення пам'ятника позивач витратила 8161, 00 грн. (5557,00 +2604,00). Розмір витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника у Харківській області становить 3000,00 грн. Частка ОСОБА_1 від цієї суми складає 750,00 грн. Частка ОСОБА_2, ОСОБА_3 від залишку суми у розмірі 2250,00 грн. (3000,00-750,00) становить по 843, 75 грн. з кожного.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи, порушивши норми процесуального права та неправильно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції безпідставно відмовив в стягненні витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника.

У зв'язку з чим відповідно до статті 376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову в цій частині в розмірі 2250,00 грн. по 1125,00 грн. з кожного.

Оскільки позов задоволено частково, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 456, 40 грн. (284, 83 грн. - за подачу позову, 171, 57 грн. - за подачу апеляційної скарги) по 228, 21 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 2 ст. 374, ст. ст. 376, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2018 року - змінити.

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2250,00 грн.витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника по 1125,00 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 456, 40 грн. судового збору по 228, 21 грн. з кожного.

В решті позовних вимог - відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 22 березня 2018 року.