Справа № 135/1475/17
Провадження № 2/135/24/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

за участю секретаря Ступак Ю.О.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Ладижин Вінницької області, позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРИВАТ БАНК» звернулося до суду з цим позовом до ОСОБА_1 і просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 53 814,15 грн. за кредитним договором № б/н від 01.04.2014року.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що ОСОБА_1 підписав заяву б/Н від 01.04.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Також зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Погашення заборгованості мало здійснюватися відповідачем шляхом надання банку грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця.

ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Проте, ОСОБА_1, у порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не вніс своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами за договором, таким чином, станом на 01.11.2017 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 53 814,15 грн., яка складається з наступного:

-19 911,67грн. - тіло кредиту;

-6 723,45 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-24 140,26 грн. - заборгованість за пенею;

-500,00 - штраф (фіксована складова);

-2 538,77 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою суду від 28 грудня 2017 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивач та відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримали.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову про стягнення з нього заборгованості, посилаючись на те, що між сторонами по справі на підставі анкети-заяви не виникло кредитних відносин, оскільки підписаною анкетою-заявою не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин: розміру кредиту, процентів за користування кредитом, питання застосування до позичальника, у разі невиконання ним своїх зобов'язань, неустойки (пені, штрафу), а також вид, номер кредитної картки, з якої відбувалось зняття коштів, а також і час її отримання відповідачем.

Звертає увагу суду на те, що у розділі визначення бажаного кредитного ліміту по платіжній картці кредитка «Універсальна»/GOLD розмір кредитного ліміту не зазначено. Номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими умовами і правилами, тарифами ознайомлений та дав згоду у анкеті-заяві не зазначено. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки та витяг з умов та правил надання банківських послуг, ним не підписані. Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 01.04.2014 року, підписана ним, не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду виданої кредитної картки та її номеру. Анкета-заява не містить виду номеру і ліміту кредиту. До позовної заяви не додано жодних доказів наявності інших договорів укладених між ним та позивачем. Крім того, факт зняття кредитних коштів із застосуванням кредитної картки банком не доведено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він отримав від банку лише карту для проведення банківських розрахунків, а кредиту у розмірі 8 000 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок не отримував

Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054, ст. 1055, ч. 2 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не отримував кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Із анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 01.04.2014 року видно, що ОСОБА_1 підписав її, однак у заяві не зазначено виду картки та розміру бажаного кредитного ліміту по платіжній картці «Універсальна /Gold».

Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачем не надано належних доказів отримання відповідачем кредиту у розмірі 8000 грн. та використання ним цих кредитних коштів.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави - презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість, тобто факти отримання кредиту, використання кредитних коштів, та невиконання ним взятих зобов'язань, не доведена допустимими і належними доказами.

За таких обставин та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не доведені належними та допустимими доказами, а відтак не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 526, 530, 610, 611, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 133, 258, 263-265, 267, 274-279, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено «16» березня 2018року.

Суддя