Дата документу 22.03.2018
Справа № 334/5962/17
Провадження № 2/334/1152/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Ісакова Д.О., при секретарі Адаменко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», 3-тя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, 3-тя особа Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому вказує, що 16.04.2005 р. між ним та Закритим акціонерним товариством ОСОБА_2 «Приватбанк» було укладено кредитний договір № DNH4KS11580019, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4140,35 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, на термін 36 місяців по 16.04.2008 року.

Також зазначив, що у серпні 2017 р. отримав пенсію, яка за розміром була меншою, ніж звичайно, на 516,27 грн. Звернувшись до управління Пенсійного фонду, йому було повідомлено, що вказана сума булла відрахована із пенсії на підставі постанови Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Дніпровський ВДВС) від 03.07.2017 р. ВП № 53871867.

Звернувшись до Дніровського ВДВС, йому стало відомо, що на виконанні у вказаному відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий напис, вчинений риватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 23.11.2016 р. реєстраційний № 6113, про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банку «Приватбанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства ОСОБА_2 банку «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № DNH4KS11580019 від 16.04.2005 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 12.09.2016, грошових коштів у сумі 48 704,18 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 262,58 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 13 997,04 грн.; заборгованості з пені у розмірі 32 444,56 грн.

Зі змісту зазначеного виконавчого напису вбачається, що стягнення за оскаржуваним виконавчим написом здійснюється у безспірному порядку, а стягнення здійснюється за період з 16.04.2005 року по 12.09.2016 р., тобто стягнення здійснюється за 11 років.

З вказаним виконавчим написом позивач не згоден, т.я. вважає, що сума заборгованості, яка вказана нотаріусом у виконавчому написі, не відповідає фактичній, тобто не є безспірною, т.я. звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення нотаріальної дії відповідач не отримав первинні документи щодо видачі кредиту (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), а отже, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості

позичальника перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів є безспірними. Крім того, позивач вважає що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було порушено ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме не враховано що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис від 23.11.2016 р. реєстраційний № 6113, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, крім того, долучив до матеріалів справи свійвідзив на позовну заяву.

Згідно відзиву, відповідач вважає за необхідне, в задоволенні позову відмовити, мотивуючи це тим, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом з суровим дотриманням ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а тому підстав для визнання його таким, що не підлягаєвиконання не має.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3А.в судове засідання не з'являлась, не надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не надав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, в судове засідання не з'являлась, надала заяву в якій просила розглянутисправу без її участі.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 16.04.2005 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DNH4KS11580019, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4140,35 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, на термін 36 місяців по 16.04.2008 року.

23.11.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму48 704,18 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 262,58 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 13 997,04 грн.; заборгованості з пені у розмірі 32 444,56 грн. Строк, за який провадиться стягнення становить одинадцять років і пять місяців, а саме з 16.04.2005 року по 12.09.2016 року.

На виконання вищезазначеного виконавчого напису 10.05.2017 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 53871867.

В ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Притвабанк» у розмірі 48 704,18 грн. за кредитним договором № DNH4KS11580019від 16.04.2005 р. року - не є безспірною.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані

документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В тексті виконавчого напису зазначено, що стягнення заборгованість в розмірі 48 704,18 грн. стягується за період з 16 квітня 2005 року по 12 вересня 2016 року, тобто за 11 років і 5 місяців.

Як вже зазначалося вище, відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до правової позиції ВСУ у справі №6-154цс15 - у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнуто заборгованість, що утворилася за період понад 11 років (а саме з 16.04.2005 року по 12.09.2016 року), що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки відповідачем пропущений строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису.

Нарахування та стягнення до сплати суми пені за період з 16.04.2005 року по 12.09.2016 року, тобто понад 11 років, здійснено також в порушення приписів ст.ст. 256-258 ЦК України, які встановлюють строки позовної давності щодо вимог про стягнення основної суми заборгованості та пені.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно змісту виконавчого напису, відсотки в розмірі 13 997,04 грн. та пеня в сумі 32 444,56 грн. нараховані за період з 16.04.2005 р. по 12.09.2016 р.

При цьому, виконавчий напис вчинений - 23.11.2016 р., тобто з порушенням річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення суми пені.

Також, з виконавчого напису не вбачається на яку саме суму простроченого платежу здійснено нарахування пені (відсоток від суми заборгованості).

Крім того, документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку

Вiдповiдно до п. 7 ч. 13. cт.11 Закону України «Про захист прав споживачiв» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давностi якого минув.

У п. 31 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ № 5 вiд 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» зазначено, що враховуючи положення п. 7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давностi якого минув.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 12,13, 81, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 261, 265 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №6113 від 23.11.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства ОСОБА_2 Банку «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору №DNH4KS11580019 від 16.04.2005 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 12.09.2016 року, грошових коштів у сумі 48704,18 гривень з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2262,58 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 13997,04 гривень, заборгованості з пені у розмірі 32444,56 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: Ісаков Д. О.