01 березня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.
за участю секретаря Скибінської Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ПАТ АБ «Порто-Франко» та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -
У листопаді 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», відповідно до якого просить застосувати наслідки недійсності правочину, оформленого Протоколом №16-0383/13 від 29.08.2013 р. про проведення аукціону з реалізації арештованого майна, а саме: стягнути в порядку реституції з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області грошові кошти у розмірі 139 161,37 грн., які 05 вересня 2013 р. були сплачені ОСОБА_1 на депозитний рахунок ДВС в якості оплати вартості придбаного на аукціоні транспортного засобу - автомобілю «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, сірого кольору.
Позивачем зазначається, що ним також було перераховано грошові кошти у загальному розмірі 24 538,63 грн. на рахунок організатора відповідних прилюдних торгів - ТОВ «Укрспецторг Групп», з урахуванням 24 230,92 грн. гарантійного внеску та 307,71 грн. грошової винагороди відповідній спеціалізованій організації. Саме тому, з огляду на факт визнання прилюдних торгів від 29.08.2013 р., оформлених Протоколом №16-0383/13 від 29.08.2013 р., недійсними, ОСОБА_1 просить стягнути з організатора аукціону - ТОВ «Укрспецторг Групп» грошові кошти у розмірі 24 538,63 грн. як безпідставно набуті.
Також, визнано недійсним Протокол №16-0383/13 від 29.08.2013 р., складений Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» із реалізації арештованого майна - транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, сірого кольору.
Позивач вказує, що у зв'язку з наведеними обставинами, він втратив право приватної власності на придбаний з аукціону від 29.08.2013 р. автомобіль марки «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, сірого кольору.
Позивачем також зазначається, що перераховані ним у 2013 році, на рахунки Другого Приморського відділу ДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ТОВ «Укрспецторг Групп» грошові кошти за придбаний з прилюдних торгів автомобіль, у загальному розмірі 163 700,00 грн., ОСОБА_1 досі не повернуто.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, своїх відзивів на позовну заяву не надали, тому суд вважає за можливе, відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути позов за їх відсутності, за наявними у справі доказами та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.08.2013 р. Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп», на виконання умов Договору про надання послуг з реалізації арештованого майна №16-0383/13 від 06.06.2013 р., укладеного з Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в межах здійснення виконавчого провадження №19/1041/128, проведено аукціон з реалізації арештованого рухомого майна, а саме: транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, сірого кольору, що перебував у власності ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2).
За результатами проведення зазначених вище прилюдних торгів від 29.08.2013 р., Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» було оголошено переможця аукціону - ОСОБА_1, із ціною продажу у розмірі 163 700,00 грн. Даний факт оформлено Протоколом проведення аукціону №16-0383/13 від 29.08.2013 р.
З матеріалів справи вбачається, що на рахунок ТОВ «Укрспецторг Групп» позивачем було перераховано грошові кошти у загальному розмірі 24 538,63 грн., зокрема, 24 230,92 грн. в якості гарантійного внеску, які зараховані ТОВ «Укрспецторг Групп» в рахунок виконання зобов'язання по оплаті суми винагороди згідно договору №16-0383/13 від 06.06.2013 р., та 307,71 грн. в якості грошової винагороди відповідній спеціалізованій організації.
Факт отримання та зарахування на рахунок ТОВ «Укрспецторг Групп» грошових коштів у розмірі 24 230,92 грн. підтверджується положеннями Протоколу №16-0383/13 від 29.08.2013 р. проведення аукціону з реалізації арештованого транспортного засобу, підписаним директором Одеської філії ТОВ «Укрспецторг Групп» ОСОБА_4, тоді як про дійсне отримання ТОВ «Укрспецторг Групп» грошових коштів у розмірі 307,71 грн. свідчать приписи постанови старшого державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Саламахи В.В. від 06.09.2013 р.
06.09.2013 р. старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Саламахою В.В. винесено Акт про реалізацію рухомого майна - транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, сірого кольору, який того ж дня затверджений начальником Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Шуляченком М.Б.
06.09.2013 р. старшим державним виконавцем Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції Саламахою В.В. винесено постанову про зняття транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, сірого кольору, з обліку за ОСОБА_3 та реєстрацію його органами МРЕВ УДАІ УМВСУ в Одеській області за ОСОБА_1.
Зазначена постанова старшого державного виконавця Саламахи В.В. затверджена начальником Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Шуляченком М.Б. та направлена сторонам для виконання.
Суд приймає до уваги, що письмова заява в інтересах ОСОБА_1 до Другого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 17.10.2017 р. та заява до Одеської філії ТОВ «Укрспецторг Групп» від 23.10.2017 р. про невідкладне повернення грошових коштів, сплачених позивачем за лот №4 згідно протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого майна №16-0383/13 від 29.08.2013 р., залишилися без належного розгляду та задоволення.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в його продажу, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.
Відповідно до пункту 4.15 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №68/5 від 27.10.1999 р. (яке діяло на момент існування спірних правовідносин), прилюдні торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.
Згідно з пунктом 6.1 зазначеного вище Положення, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватись недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним, є повернення сторін договору (продавця і покупця) до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин.
Зазначена позиція, зокрема, узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного суду України від 18.11.2015 р. по справі №6-1884цс15, від 22.02.2017 р. по справі №6-2677цс16.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до Узагальнення Верховного суду України від 24.11.2008 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом.
Положеннями абз. 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги у разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.
Таким чином, реституція розглядається судом як окремий спосіб захисту цивільних прав, які порушуються у зв'язку з недійсністю правочину. При цьому, реституція, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину, можлива лише між його сторонами.
Відповідно до п. 3.1. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.
З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2013 р. між Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та спеціалізованою організацію ТОВ «Укрспецторг Групп» укладено договір №16-0383/13 про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна.
Судом встановлено, що на підставі зазначеного договору, 29.08.2013 р. Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» проведено аукціон з реалізації арештованого майна - автомобілю «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, сірого кольору.
Із наданих позивачем доказів та правової природи взаємовідносин ОСОБА_1 з Другим Приморським ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області та ТОВ «Укрспецторг Групп», суд вбачає, що саме Другий Приморський ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області виступив продавцем автомобілю «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, сірого кольору, що був реалізований на прилюдних торгах від 29.08.2013 р.
Зокрема, зі складеного Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого майна №16-0383/13 від 29.08.2013 р. вбачається, що після проведення відповідних прилюдних торгів, грошові кошти у розмірі 139 161,37 грн., які становлять повну вартість придбаного на аукціоні автомобілю, підлягали перерахуванню ОСОБА_1 саме на рахунок Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції.
При цьому, покупцем за укладеним за результатами торгів від 29.08.2013 р. договором купівлі-продажу є ОСОБА_1.
Що стосується доводів позивача щодо необхідності стягнення з ТОВ «Укрспецторг Групп» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 24 538,63 грн., як безпідставно набутих, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про 1) повернення виконаного за недійсним правочином, 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння, 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні, 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Грошові кошти у загальному розмірі 24 538,63 грн. отримані ТОВ «Укрспецторг Групп» в ході проведення прилюдних торгів від 29.08.2013 р.: в якості гарантійного внеску та грошової винагороди відповідній спеціалізованій організації. В подальшому, такі прилюдні торги визнані судом недійсними.
Таким чином, правова підстава на якій ТОВ «Укрспецторг Групп» отримало від ОСОБА_1 грошові кошти у зазначеному вище розмірі відпала, що породило обов'язок відповідача повернути безпідставно набуті ним грошові кошти.
Разом з тим, судом встановлено, що у прохальній частині досліджуваної позовної заяви, позивач просить стягнути з ТОВ «Укрспецторг Групп» грошові кошти у розмірі 24 230,92 грн. як безпідставно набуті.
До того ж, позивач вказав повну загальну ціну позову у розмірі 163 700,00 грн. Отже, виходячи із тексту позовної заяви та наданих до неї доказів, що уважно вивчені та проаналізовані судом, суд вважає вказану у прохальній частині позовної заяви суму «24 230,92 грн.» технічною опискою та розглядає справу керуючись фактичними обставинами справи, виходячи з зазначеної позивачем ціни позову.
Також, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з обох відповідачів, пропорційно до розміру позовних вимог, судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 1 637,00 грн. та суми вартості витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн. Додатково позивачем було подано клопотання про обґрунтування розміру та розподіл судових витрат за результатами розгляду та вирішення цивільної справи разом із детальним описом робіт, виконаних адвокатом Байдеріним О.А., а також доказами їх оплати.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Байдеріним О.А. дійсно надавалася професійна правнича допомога ОСОБА_1, проводилася робота зі збирання доказів, складалися на направлялися адвокатські запити, позовна заява та інші процесуальні документи, що повністю збігається із поданим позивачем описом виконаних робіт та наданих послуг.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, а також належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги №73-ПД від 10.10.2017 р. та Додаткової угоди №1 від 10.10.2017 р. до укладеного між адвокатом Байдеріним О.А. та ОСОБА_1 Договору про надання правової допомоги №73-ПД від 10.10.2017 р. було подано позивачем у якості додатків до позовної заяви. Детальний опис робіт, а також належним чином засвідчені копії квитанцій до прибуткових касових ордерів №16 від 14.11.2017 р. та №20 від 25.11.2017 р. подано до суду позивачем в якості окремого клопотання, згідно із приписами законодавства у встановлений для цього строк.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 28 Правил адвокатської етики, які затверджені 09.06.2017 р. звітно-виборним з'їздом адвокатів України 2017 р., передбачено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають у себе: обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності й новизни правових питань, що стосуються доручення: необхідність досвіду для його успішного завершення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить виконання їх у звичайному часовому режимі; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення для клієнта; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; особливості і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
З огляду на такі обставини, суд вважає необхідним стягнути з обох відповідачів, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 1 637,00 грн. та суми вартості витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн. Позовні вимоги становлять загальну суму 163 700,00 грн. Сума, сплачена на рахунок ТОВ «Укрспецторг Групп», складає 24 538,63 грн., що становить 14,99% від загальної суми, а сума, сплачена на рахунок Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, складає 139 161,37 грн, що становить 85,01% по відношенню до загальної суми. Суд вважає, що відшкодування судових витрат також необхідно стягнути за даною пропорцією. Отже, слід стягнути з ТОВ «Укрспецторг Групп» на користь ОСОБА_1 суму судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 14,99% від загальної суми, що складає 245,38 грн. та 749,5 грн. відповідно. Також необхідно стягнути з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 85,01% від загальної суми, що складає 1 391,62 грн. та 4 250,5 грн. відповідно.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ПАТ АБ «Порто-Франко» та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про застосування наслідків недійсності правочину, а також стягнення безпідставно набутих грошових коштів, є правомірними та законними, а позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись: ст. ст. 15,16, 203, 216, 655, 656, 1212 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 137, 141, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 12.03.2018 року.
Суддя: А.Ю. Бойчук