АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4353/17 22-ц/774/553/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/4353/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Видрик А.А.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 10 листопада 2017 року, яке ухвалено суддею Коноваленком М.І. о 10 годині 24 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 1993 року, але з січня 2017 року шлюбні відносини припинили та проживають окремо. Збереження шлюбу протирічить його інтересам, неповнолітніх дітей не мають, питання про поділ спільного майна в даному позові не ставить, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 30.10.1993 року Тернівським районним у місті ОСОБА_3 відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №694.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 10 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.10.1993 року в Тернівському районному у місті ОСОБА_3 відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 694.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, як передчасних, посилаючись на те, що суд першої інстанції, в порушення ч.1 ст.111 СК України, не надав подружжю строку для примирення та безпідставно відмовив в задоволенні поданого нею клопотання з цього приводу. Також зазначила, що суд не зясував належним чином всі обставини справи та не взяв до уваги, що позивач уже неодноразово фактично розривав шлюбні відносини, але потім повертався і вони відновлювали подружні стосунки. Відповідач ОСОБА_2 вважає, що захоплення позивача іншою жінкою не носить суттєвий характер та не дає підстав для припинення шлюбу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_5, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 30.10.1993 року в Тернівському районному у місті ОСОБА_3 відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 694 (а.с. 2).

Сторони від шлюбу малолітніх, неповнолітніх дітей не мають.

Також судом встановлено, що подружні стосунки сторони фактично припинили у січні 2017 року, мешкають окремо за різними адресами у м. Кривомі Розі, що не заперечується відповідачем ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для розірвання шлюбу між сторонами, оскільки вони спільного господарства не ведуть, між ними не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, шлюбних стосунків не підтримують, у позивача відсутнє волевиявлення щодо примирення з відповідачкою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, позивач категорично не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою, суд правильно застосував положення ст.ст. 24, 55, 56 СК України, зясував фактичні обставини справи та прийшов правильного висновку про розірвання шлюбу, з чим погоджується колегія суддів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо не вжиття судом першої інстанції заходів до примирення подружжя, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З аналізу ст. 111 СК України вбачається, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки, суд буде вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Диспозитивність норми підкреслюється і у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», в якій зазначається, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком.

Суд першої інстанції, встановивши, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, позивач має стійку позицію щодо розірвання шлюбу та неможливості примирення, дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність такого заходу.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги відповідача щодо невиконання судом обов'язку по вжиттю заходів щодо примирення подружжя вбачаються безпідставними та ґрунтуються на довільному трактуванні норми ч. 1 ст. 111 СК України та роз'яснень, наданих у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу у жовтні 2017 року, тобто, з моменту подачі позову минуло майже пять місяців та протягом зазначеного часу у відповідачки було достатньо часу для вжиття заходів щодо примирення з позивачем.

Відтак, колегія суддів вважає, що сторони мали достатньо часу для примирення, однак доказів того, що з боку відповідачки такі заходи вживалися, а позивач змінив свою позицію щодо розірвання шлюбу, ані відповідачем, ані її представником суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 10 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: