Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1796/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення земельної ділянки.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року позовну заяву у частині позовних вимог про повернення правовстановлюючих документів на земельну ділянку залишено без розгляду.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що отримав у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чепівської сільської ради. Договір оренди між сторонами не укладався, однак відповідачі забрали від позивача державний акт про право власності на земельну ділянку для оформлення договору оренди такої. Станом на 16.03.2017 року договір оренди землі не укладено, жодних грошових коштів ОСОБА_1 не отримував. Відповідачі протягом тривалого часу без жодних законних підстав використовують землю, у звязку з чим позивач не може розпоряджатися землею. На неодноразові звернення про повернення земельної ділянки відповідачі не реагують. Позивач просить суд зобовязати відповідачів повернути йому земельну ділянку площею 0,70 га.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Підтримують позовні вимоги та просять суд такі задовольнити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідачів. Зазначила, що земельну ділянку звільнено відповідачами по справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Чепівської сільської ради від 28.12.2000 року ОСОБА_1, мешканцю с.Гетеня, вул.Терешкової, 24, 15.01.2001 року головою Чепівської сільської ради видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ- ЗК №019122, площею 0,70 га, розташованої на території Чепівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що відповідачі забрали від нього оригінал державного акту на право приватної власності на спірну земельну ділянку для укладення договору оренди земельної ділянки. Станом на 16.03.2017 року договір оренди землі не укладався, оригінал державного акту йому не повернуто, а відповідачі використовують земельну ділянку площею 0,70 га на території Чепівської сільської ради у власних цілях.

З доказів, поданих позивачем ОСОБА_1, слідує, що відомостей про реєстрацію договору оренди вищевказаної земельної ділянки сільськогосподарського призначення у Чепівській сільській раді відсутні. Рішення Чепівської сільської ради щодо надання дозволу ОСОБА_2 не виносилося і сам ОСОБА_2 з цього приводу не звертався. Вказана обставина стверджується Актом про фактичне використання земельної ділянки від 18.09.2017 року, складений комісією за результатами засідання постійної комісії з питань земельних відносин, законності, правопорядку, регламенту та депутатської етики Чепівської сільської ради від 18.09.2017 року.

Як вбачається з протоколу №4 засідання комісії Чепівської сільської ради від 18.09.2017 року, при проведенні опитування суміжних землекористувачів спірної земельної ділянки встановлено, що вже тривалий час фактично земельну ділянку пай використовує ОСОБА_2

Пунктом 1 статті 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого, договір є укладеним з моменту, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не укладався договір про оренду земельної ділянки площею 0,70 га на території Чепівської сільської ради, на теперішній час відповідачі по справі безпідставно користуються вищевказаною земельною ділянкою, яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, без належних на те законних підстав.

Відповідно до положень 319, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням того, що між сторонами договірних зобовязань в даний час не існує, то до спірних правовідносин застосовуються положення статті 391 ЦК України.

Конституцією України забезпечується кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Зазначене положення повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, давши їм правову оцінку суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про повернення земельної ділянки є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., які відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають присудженню на його користь із відповідачів.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, повернути належну ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОК НОМЕР_1, мешканцю м.Виноградів, вул.Персикова, 49 Закарпатської області, на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чепівської сільської ради Виноградівського району, що підтверджується державним актом про право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №019122 виданого головою Чепівської сільської ради 15.01.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №134.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, РНОК НОМЕР_1, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 (шістсот сорок грн. 00 коп.) гривень в рівних частинах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_6