Справа № 740/1334/17
Провадження № 2/740/79/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Пантелієнко В.Г.

з участю секретаря Заколодної Ю.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління держгеокадастру в Чернігівській області про скасування державного акту та скасування запису про реєстрацію державного акту на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами до ОСОБА_3 управління держгеокадастру в Чернігівській області про скасування державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000139 від 26.06.1997 року та скасування запису про реєстрацію державного акту серії І-ЧН № 000139 на право колективної власності на землю у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 26.06.1997 року за № 29.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 21.11.2016 року він звернувся до ОСОБА_3 управління держгеокадастру в Чернігівській області з проханням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Кукшинської сільської ради Ніжинського району. Зазначена земельна ділянка виділена та заштрихована на викопіюванні з планово-картографічного матеріалу Кукшинської сільської ради. Листом від 20.12.2016 року відповідач відмовив йому в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою посилаючись на те, що спірна земельна ділянка включена до державного акту на право колективної власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», вказаний акт ніким не скасований та є чинним. За рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2009 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба народів» припинено як юридичну особу в звязку з визнанням банкрутом, але право колективної власності на вказану земельну ділянку залишилось за підприємством, землі не були повернуті до державної власності, що і стало підставою для заявлення ним вимог, які ініційовані для захисту своїх земельних прав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити, з підстав зазначених в позові та для відновлення права позивача на отримання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач в судове засідання не зявився надавши заперечення по справі в яких просить суд розглянути справу в його відсутність та заперечує заявлені вимоги з огляду на те, що позивач не просить припинити право колективної власності за колишнім КСП чи його правонаступниками, чим порушує права останніх на землю. Крім того позивачем заявлено вимоги про скасування державного акту на право колективної власності на землю та запису про реєстрацію державного акту, проте не заявлено вимогу про визнання недійсним розпорядження, яке стало підставою для видачі вказаного акту, що є порушенням чинного земельного законодавства.

Заслухавши представника позивача, врахувавши заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян здійснюється в межах норм, визначених цим Кодексом, і провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ст.118 ЗК України, яка регулює порядок надання земельних ділянок у власність громадянам, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність. Дане клопотання громадянина відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає у місячний строк і надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, а після його виготовлення приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання земельної ділянки громадянину у власність.

Згідно ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав, право власності, оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України).

Копією державного акту на право колективної власності на землю серії І -ЧН № 000139 підтверджується, що відповідно до рішення Кукшинської сільської ради від 02.04.1997 року колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» передано у колективну власність земельну ділянку площею 4802,4 га в межах згідно плану який додано до акту (а.с. 39-41).

Як вбачається з планово-картографічного матеріалу Кукшинської сільської ради наданого позивачем (а.с. 9) позивач має намір отримати у власність частину земельної ділянки площею 2,00 га, належної на праві колективної власності КСП «Дружба народів».

Копією архівного витягу з розпорядження голови Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 16.03.2000 року № 117 (а.с. 11) підтверджується здійснення перереєстрації юридичної особи субєкта підприємницької діяльності Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів» в сільськогосподарський виробничий кооператив «Кукшинський».

Копією архівного витягу з розпорядження голови Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 01.02.2001 року № 47 (а.с. 12) підтверджується здійснення перереєстрації сільськогосподарського виробничого кооперативу «Кукшинський» в Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба народів» у звязку зі зміною організаційно-правової форми та назви.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.03.2017 року (а.с. 13-14) підтверджується, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба народів», СТОВ «Дружба народів» припинено як юридична особа за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2009 року в звязку з визнанням банкрутом.

ОСОБА_3 управління держгеокадастру в Чернігівській області від 20.12.2016 року (а.с. 10) позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства з огляду на те, що державний акт на право колективної власності колишнього КСП «Дружба народів» на спірну земельну ділянку, не скасований, право колективної власності не припинено.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 04.06.2014 року у спорах пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Отже, ОСОБА_2 порушено порядок захисту своїх прав на набуття права власності на земельну ділянку обравши неправильний спосіб захисту, а саме оскарження державного акту на право власності на земельну ділянку, без надання доказів видання державного акту на право колективної власності на землю з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод, не ініціюючи скасування рішення Кукшинської сільської ради, що стало підставою для видачі державного акту.

Окрім того, позивач в заявлених вимогах, не ініціює припинення права колективної власності на землю за колишнім КСП чи його правонаступниками, не надав доказів відсутності правонаступників у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба народів», враховуючи, що рішення по справі, може вплинути на права останніх, як законних набувачів на землю.

Крім того позивачем в позові не залучено в якості відповідачів органи, зокрема, Кукшинську сільську раду, Ніжинську районну державну адміністрацію, за рішенням яких передано у колективну власність СП «Дружба народів» земельну ділянку, на частину якої, 2,00 га, претендує позивач. Відповідно до положень ст. 51 ЦПК України суд позбавлений можливості залучити вказані органи в якості відповідачів з власної ініціативи.

З огляду на викладене заявлені ОСОБА_2 вимоги задоволенню не підлягають, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління держгеокадастру в Чернігівській області про скасування державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000139 від 25.06.1997 року та скасування запису про реєстрацію державного акту серії І-ЧН № 000139 на право колективної власності на землю у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 26.06.1997 року за № 29, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_4