Ухвала

Іменем України

26 березня 2018 року

м. Київ

справа № 289/1556/17

провадження № 61-10743 ск 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області про забезпечення позову від 25 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 04 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про виділ частки нерухомого майна в окремий об'єкт нерухомості та припинення права спірної часткової власності,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про виділ частки нерухомого майна в окремий об'єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності.

Разом із позовною заявою ОСОБА_5 було подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам за замовленням останньої проводити будівельні та демонтажні роботи у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1: приміщенні № 1 - веранді (загальна площа 11,3 кв.м), № 2 - кухні (загальна площа 6,2 кв.м), № 3 - кімнаті (жила площа 8,8 кв.м), загальна площа 26,3 кв.м, жила площа 8,8 кв.м, а також заборонити вказаним особам змінювати конфігурацію вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2017 року зазначене клопотання було задоволено. Заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам за замовленням ОСОБА_4 проводити будівельні та демонтажні роботи у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1: приміщенні № 1 - веранді (загальна площа 11,3 кв.м), № 2 - кухні (загальна площа 6,2 кв.м), № 3 - кімнаті (жила площа 8,8 кв.м), загальна площа 26,3 кв.м, жила площа 8,8 кв.м та заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам за замовленням ОСОБА_4 змінювати конфігурацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 приміщенні № 1 - веранді (загальна площа 11,3 кв.м), № 2 - кухні (загальна площа 6,2 кв.м), № 3 - кімнаті (жила площа 8,8 кв.м), загальна площа 26,3 кв.м, жила площа 8,8 кв.м.

ОСОБА_4, не погоджуючись із постановленою ухвалою, звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 04 січня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена та залишено без змін ухвалу Радомишльського районногосуду Житомирської області від 25 вересня 2017 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області про забезпечення позову від 25 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Житомирської області від 04 січня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що вона є власником 7/8 частин даного житлового будинку та має всі правові підстави щодо його володіння і користування на свій розсуд, у тому числі проводити поточний та капітальний ремонт. Вважає, що судами попередніх інстанцій не зазначено які ж саме мали бути достатні правові підстави для проведення зазначених ремонтних робіт. Судами при розгляді клопотання про забезпечення позову було взято до уваги лише інтереси позивача та не враховано, що її права також можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 149 ЦПК України у редакції чинній на момент вирішення заяви про забезпечення позову, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить 1/8 ідеальна частка спірного житлового будинку та 1/8 ідеальна частка земельної ділянки площею 0,0715 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і будь які будівельні або ремонтні роботи можуть привести до необхідності відновлення попередньої конфігурації будинку, що в свою чергу може ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, у зв'язку з чим суди дійшли правильного висновку щодо задоволення заяви.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області про забезпечення позову від 25 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 04 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про виділ частки нерухомого майна в окремий об'єкт нерухомості та припинення права спірної часткової власності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик