Справа № 610/722/18
Пр. № 2/610/446/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить стягнути з відповідачки на його користь моральну та матеріальну шкоду в сумі 37893 грн., завданої внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що з квартири №11, що розташована на поверх вище, де проживає відповідач ОСОБА_2, було затоплено квартиру.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема позовна заява повинна містити: повне ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з позовної заяви, сторонами по справі є потерпілий ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, однак на вимогу ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Крім того, відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов»язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 Постанови № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювана; наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, з аналізу вище зазначених норм, вбачається, що у позові не зазначено та не долучено доказів, наявність підстав для звільнення від доказування, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача, вини останнього в її заподіянні; причетності до вказаного відповідача; в якій грошовій чи матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду і з чого він виходить при цьому.

Вказані недоліки унеможливлюють суд прийняти правильне та об`єктивне рішення у даній справі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 183, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без руху на строк п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в зазначений термін недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися не поданою і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Тімонова