Номер провадження 2/754/2360/18
28 березня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді : Галась І.А.
при секретарі - Дмитрієвій А.
за участю позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їхньої спільної дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує, що з 2010 року по 2015 рік вони з відповідачем проживали разом. З 2015 року з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею і знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач приховує свій дохід і не надає допомоги на утримання дитини, а тому позивачка змушена була звернутись до суду з зазначеним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва.
Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, проти чого не заперечувала позивачка.
Вислухавши пояснення позивачки, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 4).
Малолітня дитина проживає та перебуває на утриманні позивачки.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело доходу коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач працездатний, зі слів позивачки працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно.
За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 48,76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280, 284, 288, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно відповіді Державної фіскальної служби України надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причин: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.
В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно відповіді Державної фіскальної служби України надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причин: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя