АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/3664/2018
У Х В А Л А

27 березня 2018 року місто Київ

справа № 761/33865/14

Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року, ухвалене під головуванням судді Гуменюк А.І., у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Ліфтек-К» про скасування актів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року у задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві Храпчун В.О. 14 березня 2018 року подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року.

Вказував, що у судовому засіданні 15 жовтня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст оскаржуваного рішення було виготовлено та направлено позивачу лише 27 грудня 2017 року, яке отримано Управлінням 03 січня 2018 року.

Зазначав, що після отримання копії рішення ними було подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва, однак апеляційну скаргу було повернуто без розгляду, у зв'язку з порушенням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

А тому просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з журналу судового засідання від 15 жовтня 2015 року представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві - ОСОБА_3 була присутня у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення суду (а.с.111-113).

27 грудня 2017 року Шевченківським районним судом міста Києва Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві було направлено копію рішення суду від 15 жовтня 2015 року (а.с.130).

Вказане рішення суду було отримано позивачем 02 січня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.124).

Крім того, згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві було повернуто без розгляду, у зв'язку з порушенням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року

Виходячи з вищевикладеного та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Апеляційним судом міста Києва, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі апелянт просив звільнити Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що відповідно до п.2 ст.6 та п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір» органи Фонду соціального страхування України на час подання позову до суду були звільнені від сплати судового збору, а тому вважає, що за подання апеляційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві має бути звільнене від сплати судового збору.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити їх від оплати.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку з цим обставини, пов'язані з несплатою позивачем при подачі позову судового збору, оскільки він був звільнений на підставі п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві на час подання апеляційної скарги.

Оскільки, Законом України «Про судовий збір» в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка набрала законної сили 15 грудня 2017 рокуУправління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві на час подання апеляційної скарги позбавлене пільг щодо несплати судового збору, а статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, то звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення до суду з позовом не може вважатись достатньою підставою для звільнений від сплати судового збору Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві на час подання даної апеляційної скарги, а тому вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги.

Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами внесеними Законом України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року подані до суду позовні заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до суду з позовом просив:

скасувати акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 04 квітня 2014 року, що стався з ОСОБА_4;

скасувати акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 04 квітня 2014 року.

Тобто позовна заява містить дві вимог немайнового характеру, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

При подачі позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір в розмірі 730,80 грн. на реквізити: одержувач - УДКС у Солом'янському р-ні м. Києва, Банк одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок: 0010, МФО банку: 820019 та надати до Апеляційного суду міста Києва оригінал квитанції про оплату судового збору.

Керуючись ст.ст.127, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року.

У задоволенні клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року відмовити.

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Ліфтек-К» про скасування актів залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач БорисоваО.В.