Ухвала

16 березня 2018 року

м. Київ

справа № 758/7597/16-ц

провадження № 61-12467ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_1звернулася до суду з указаним вище позовом.

В обґрунтування позовних вимог указувала на те, що 03 вересня 2009 року між сторонами був укладений договір № КНТР-000648/кв «Про участь у фонді фінансування будівництва». На виконання вимог указаного договору ОСОБА_1 передала відповідачу грошові кошти в розмірі 679 526 грн. на фінансування будівництва будинку АДРЕСА_1. Зазначала, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року було встановлено відсутність у відповідача права на здійснення будівництва, відтак відповідач використовував отримані грошові кошти не за цільовим призначенням. Пунктом 5.2. договору передбачено, що у разі використання фінансовою компанією коштів, переданих довірителем в управління, не за цільовим призначенням, фінансова компанія сплачує довірителю пеню в розмірі 0,1 % від суми коштів, використаних не за призначенням, за кожен день прострочення.

За наведених обставин, у зв'язку із використанням відповідачем у період часу з 10 жовтня 2015 року по 04 квітня 2016 року грошових коштів довірителя фонду фінансування будівництва не за цільовим призначенням, ОСОБА_1 просила суд стягнути з Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) на свою користь пеню в розмірі 120 955 грн 62 коп.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 подану представником ОСОБА_2, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року відхилено, оскаржувані судові рішення залишено без змін.

28 лютого 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року, здана до поштового відділення 18 лютого 2018 року, про що свідчить штемпель на конверті.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року та ухвалити у справі нове рішення по суті позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 належить відмовити на таких підставах.

Відповідно до положень частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною другою статті 394 ЦПК України визначено підстави для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Так згідно із пунктами 1, 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню; є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Оскільки рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року вже були предметом перегляду в касаційному порядку за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_3, за результатом розгляду якої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 02 листопада 2017 року постановлено ухвалу про відхилення касаційної скарги, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року належить відмовити на підставі пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року належить відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки відповідно до положень частини першої статті 389 ЦПК України вказана ухвала не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись статтями 385, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2017 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення пені.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик