РІШЕННЯ

іменем України

22 березня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Бібіка О.В.

з участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами: визначити розмір аліментів, які стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Фактично, з 2014 року відповідач не виділяє грошей на утримання сина, чим ставить їх в скрутне матеріальне становище.

Вона не працює, оскільки здійснює догляд за хворою дитиною, яка у грудні 2014 року перенесла операцію з приводу арахноідальної кісти правої лобно-скроневої області у зв'язку з чим сину надано статус дитини-інваліда.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.04.2015 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, бо на той час колишній чоловік працював водієм-експедитором ТОВ "Данон".

На даний час, як їй відомо, відповідач не працює, відрахувань від його офіційних заробітків не здійснюється, а матеріальну допомогу він надає мізерну. При цьому він є фізично здоровою людиною, інших утриманців не має.

Син ОСОБА_4 продовжує хворіти, постійно проходить лікування в медичних закладах, потребує дорогого лікування та обстеження, здорового та повноцінного харчування.

Матеріальної допомоги як малозабезпеченій родині та на утримання інваліда їй не вистачає навіть на вкрай необхідне.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.04.2015 року в справі №621/514/15-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дні подання позовної заяви 05.03.2015 року і до повноліття дитини. (а. с. 7).

Син сторін ОСОБА_3 є інвалідом - дитинства, що підтверджується даними посвідчення серії ААГ №041976. (а. с. 5).

ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та державну соціальну допомогу дітям-інвалідам (а. с. 8, 9).

Малолітній ОСОБА_3 має вроджену ваду розвитку центральної нервової системи, проведено нейрохірургічне втручання, потребує систематичного обстеження та лікування, що підтверджується відповідною медичною документацією. (а. с. 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням повідомлених позивачкою відомостей про матеріальний і сімейний стан сторін, визнання відповідачем позову, слід змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.04.2015 року належить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно.

За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути до Державного бюджету України судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 81, 141, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.04.2015 року (справа №621/514/15-ц), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та стягувати їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягування аліментів на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.04.2015 року, справа №621/514/15-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., які перерахувати на рахунок отримувача 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 22.03.2018.

Головуючий: