Єдиний унікальний номер 242/5733/17 Номер провадження 22-ц/775/599/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

суддів Кішкіної І.В. (доповідач), Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 242/5733/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 09 лютого 2018 року (суддя Капітонов В.І.),

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, ціна позову складає 78600 доларів США, що станом на 09 січня 2018 року за курсом НБУ становить 2216520 грн. Відповідач є власником 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 Загальна вартість квартири АДРЕСА_2 становить 216267 грн., вартість 1/2 частини квартири становить 108133,50 грн. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення судом вимог позивача, оскільки він може виїхати на окуповану територію, здійснити відчуження своєї частки квартири з метою уникнення виплати суми боргу. Крім того, відповідач продовжує порушувати зобов'язання щодо повернення суми позики навіть після встановлення за його ініціативою графіку погашення заборгованості. Просила накласти арешт на належну відповідачеві на праві власності 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07 листопада 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_4 є власником 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, натомість в заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд постановити ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

З вказаною ухвалою не погодився позивач ОСОБА_3 та оскаржив її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та винести постанову про задоволення заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що заявник звернувся до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на 1/2 частину квартири, що належить відповідачеві, в якій вістуне прохання про застосування арешту на квартиру, яка не належить відповідачеві. Суд не дослідив текст заяви та відмовив в її задоволенні з надуманих підстав.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядати заяву про забезпечення позову необхідно з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову, просила накласти арешт на належну відповідачеві ОСОБА_4 на праві власності 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.1-4).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_4 є власником 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-8).

З огляду на викладене, наданих доказів та вимог закону, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову, оскільки представник позивача в заяві дійсно просить накласти арешт на належну відповідачеві на праві власності 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1, зазначивши в заяві квартиру саме за номером п'ять. При цьому, додає до заяви відомості про належну на праві власності відповідачеві квартиру за номером п'ятдесят.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дослідив текст заяви та відмовив в її задоволенні з надуманих підстав спростовані наведеними вище доказами, крім того, в тексті заяви про забезпечення позову представником позивача також зазначено про належність відповідачеві саме квартири за номером п'ять, але при цьому є посилання на Інформацію з Державного реєстру з зазначенням вже квартири за номером п'ятдесят.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 379 ЦПК України, як підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, з урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції зроблені у відповідності зазначених вище норм, правильно встановлено фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 09 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.В. Кішкіна

А.В.Гапонов

Л.П.Никифоряк

Повний текст постанови складено 22 березня 2018 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна