Справа № 369/1234/16-ц Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/672/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 15.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2018 року апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Іванової І.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Гореницька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаною заявою встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що з лютого 1998 року вона разом з ОСОБА_4проживалиоднією сімєю без реєстрації шлюбу до дня смерті останнього, тобто до 24 серпня 2015 року. Зазначала, що за час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_5, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично мали права та обовязки подружжя, після смерті ОСОБА_4 вона похоронила його за власні кошти. Вказувала, що встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу їй необхідне для спадкування за законом житлового будинку по вул. Леніна, 42 у с.Гореничі Києво-Святошинського району Київської області.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 просила встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_4 з 1998 року однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 з 1998 року однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, яка не брала участі у розгляді справи, однак вважає, що суд вирішив питання про її права та обовязки, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та залишити заяву без розгляду, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 подала до суду заяву про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець четвертої черги за законом. Вказує, що вона (ОСОБА_2З.) прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець четвертої черги, однак не може оформити свої права на спадщину, оскільки ОСОБА_3 також подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, а тому вважає, що у даному випадку виник спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадженя в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до актів комісії Гореницької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області від 03 лютого 2016 року № 1, № 2, ОСОБА_4 з лютого 1998 року по березень 2015 року спільно проживав з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1. У період хвороби з 01 квітня 2015 року по 19 липня 2015 року ОСОБА_4 тимчасово проживав за місцем реєстрації по вул. Леніна,42 у с.Гореничі Києво-Святошинського району Київської області.

24 серпня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 343669 від 27 серпня 2015 року.

Відповідно до довідки Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №02-16/952 від 10 вересня 2015 року ОСОБА_3 поховала за власний рахунок ОСОБА_4, який помер 24 серпня 2015 року.

Задовольняючи заяву про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції виходив із того, що заявником доведено факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 з 1998 року однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Однак до таких висновків суду першої інстанції дійшов передчасно, виходячи з такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 234 ЦПК України, у редакції, яка була чинною на момент розгляду справи, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з ч.6 ст. 235 та ч.4 ст. 256 ЦПК України, у редакції, які були чинні на момент розгляду справи, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч.6 ст. 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

У заяві про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 зазначає, що встановлення даного факту їй необхідне для спадкування за законом житлового будинку по вул. Леніна, 42 у с.Гореничі Києво-Святошинського району Київської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець четвертої черги, однак не може оформити свої права на спадщину, оскільки ОСОБА_3 також подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 На підтвердження прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 надала лист державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області № 609/01-16 від 09 березня 2018 року, з якого вбачається, що 06 лютого 2016 року ОСОБА_2, як колишня дружина спадкодавця, подала до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини після померлого 24 серпня 2015 року ОСОБА_4 (а.с. 80).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що між заявником ОСОБА_3 і ОСОБА_2 виник спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_4

Однак, суд першої інстанції на вказані вище вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув та помилково розглянув вказану справу у порядку окремого провадження.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Оскільки виник спір про право, який повинен вирішувати в порядку позовного провадження, судове рішення підлягає скасуванню, а заява залишенню без розгляду.

Колегія суддів вважає за необхідне розяснити ОСОБА_3 право на звернення до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.259, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Гореницька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 303 грн. 16 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді