Дата документу 19.03.2018
Справа № 320/90/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" березня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Калугіної І.О.,
при секретарі - Піщевої А.Ю.
за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_10,
представника третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, зазначивши, що він з відповідачем ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, та від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони, як члени його сім'ї були зареєстровані у належній йому квартирі. Оскільки сімейне життя між сторонами не склалось, відповідач ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_5, зібравши свої речі в грудні 2009 року добровільно виїхали з квартири, та відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 02 серпня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Враховуючи те, що відповідачі не проживають у належній йому квартирі з 2009 року, претензій щодо проживання в квартирі не мають, їх речей в квартирі немає та вони мають інше постійне житло, тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, просили його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судовому засіданні, враховуючи інтереси дитини, заперечувала проти задоволення позовної заяви, оскільки ними не було встановлено позиції відповідача ОСОБА_4 щодо позовних вимог. При цьому підтвердила, що дитина ОСОБА_5 дійсно постійно проживає з матір'ю ОСОБА_4 в іншому місті.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши доводи позивача та його представника на обґрунтування позовної заяви, пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26 вересня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновим О.А., зареєстровано в реєстрі за № 4937 /а.с.10/.
Вказана обставина також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 1524909 від 26 вересня 2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8576868 від 08 жовтня 2005 року та технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 /а.с.11-14/.
Позивач та відповідач ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі та від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них народився син ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1, актовий запис № 1414 /а.с.9/.
02 серпня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2, актовий запис № 170 /а.с.18/.
Згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 6224 від 04 грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.17/.
Однак, відповідно до довідки старшої по будинку АДРЕСА_1, посвідченої 17 листопада 2017 року КП «Житломасив», встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з грудня 2009 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2, не мешкають /а.с.15/.
Також з даного приводу в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що товаришує з родиною ОСОБА_7. Їй відомо, що ОСОБА_3 був одружений та має дитину від першого шлюбу. В 2009 році, коли дитині виповнилось 3 роки, вони розійшлися та ОСОБА_4 разом з дитиною виїхала з квартири. В подальшому вона ні разу їх не бачила.
Свідок ОСОБА_7 судовому засіданні показала, що вона є дружиною ОСОБА_3 Їй відомо, що ОСОБА_3 був одружений на ОСОБА_4 та має дитину від першого шлюбу. Протягом п'яти років вони проживали з ОСОБА_3 в цивільному шлюбі, а коли народилась їх спільна дитина в 2015 році вони зареєстрували шлюб. За весь цей період, вона не бачила відповідачів, їх речі в квартирі відсутні.
Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що з грудня 2009 року та по теперішній час, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, їх речей та іншого майна в квартирі немає.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно із ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до положень ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
За ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації, а тому місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, місцем проживання неповнолітньої або малолітньої особи є фактичне місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона дійсно проживає.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю ОСОБА_4, спору про місце проживання дитини між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 не виникало та батьки узгодили між собою, що дитина буде проживати з матір'ю.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.
Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має прав вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст. 29, 319, 383, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ч. 2 ст. 160 СК України, ст. 12,81,89,263,265,280-282 ЦПК України, ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І.О.Калугіна