Справа № 489/6226/17
Провадження №2/489/970/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 березня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
секретаря Матяєвої С.І.,
за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Миколаївська ритуальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_6, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про зобовязання провести перепоховання та вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з позовом комунального підприємства «Миколаївська ритуальна служба», третя особа ОСОБА_6 про зобовязання відповідача провести перепоховання ОСОБА_7 та відновити могилу № 12 ряду 22 сектору 8 «Новий» громадянки ОСОБА_8 та встановити памятник.
28 лютого 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом комунального підприємства «Миколаївська ритуальна служба» про зобовязання відповідача провести перепоховання ОСОБА_7 на одне з міських кладовищ міста ОСОБА_1 з перенесенням на місце поховання існуючого памятника та огорожі силами та за рахунок комунального підприємства «Миколаївська ритуальна служба».
02 березня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_4 залучена в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Миколаївська ритуальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_6, про зобовязання провести перепоховання та вчинити певні дії.
Позивач та його представник підтримали вимоги свого позову не заперечували проти вимог третьої особи.
ОСОБА_4 та її представник заперечували проти вимог позивача, підтримали свої позовні вимоги.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.
Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючи факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_8, померла 25.11.1980 року, по що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ФП № 382891 виданий Миколаївським відділом місцевої реєстрації актів громадянського стану (а.с. 21).
ОСОБА_9, померла в 1979 році.
Поховання ОСОБА_9, відбулося у 1979 р. в секторі 8 «Новому» ряд 22 могила 11 та поховання ОСОБА_8 відбулося у 1980 р. в секторі 8 «Новий» ряд 22 могила 12 задокументовано в журналах поховань за 1979-1980 рр.
Позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що 17.05.2015 р. прийшов з дружиною на Миколаївське міське кладовище, за адресою: м. Миколаїв, вул.. Автомобільна, 1, до місця свого родинного поховання в секторі 8 «Новий» ряд 22 могили 11 та 12. В яких похоронена бабуся позивача ОСОБА_9 та мати позивача ОСОБА_8, та було виявлено, що могила 12 ОСОБА_8 знищена, та в ній похований 07.02.2015 р. невідомий ОСОБА_7. Наруга над могилою була вчинена шляхом знищення металевої намогильної споруди у формі «Парус», огорожі, після чого була знищена сама могила шляхом розкопування.
Кладовище знаходиться на балансі комунального підприємства «Миколаївська ритуальна служба» , з 2005 року дане кладовище закрите для поховань (нових) на підставі абз. 8 ст. 23 Закону України «Про поховання та похорону справу» на закритих кладовищах, якщо на території кладовища немає вільних місць для облаштування нових могил, поховання померлих можливе лише на місцях родинного поховання або шляхом піл ховання в могилах за згодою користування місця поховання, відповідно до ст.. 25 цього Закону.
25.05.2015 р. позивач надав до прокуратури Ленінського району м. Миколаєва, заяву про виявлення факту наруги над могилою ОСОБА_8, а саме знищення памятника та захоронення в могилі іншої особи.
В заяві директора КП ММУ « Миколаївська ритуальна служба», яка міститься в матеріалах кримінального провадження, зазначає, що в могилі №12 де у 1980 р. була похована ОСОБА_8 , у лютому 2015 р. похований ОСОБА_7. В заяві вказує на те, що про поховання ОСОБА_7 домовлявся родич ОСОБА_6, у нього в цьому секторі поховані батько та брат.
Позивач не одноразово звертався з заявою до голови Миколаївської міської ради про поновлення могили ОСОБА_8 за кошти КП ММР «Миколаївська ритуальна служба».
На неодноразові звернення позивача заступником міського голови ОСОБА_11 надана відповідь на звернення позивача з посиланням на те, що перепоховання ОСОБА_7 КП ММР «Миколаївська ритуальна служба» здійснить за власні кошти після розгляду справи в суді.
23 червня 2016 р. надана відповідь на заяву ОСОБА_2 про повідомлення того, що керівництвом КП ММР «Миколаївська ритуальна служба» взято на контроль та повідомлено доглядачу міського кладовища про недопущення поховання інших померлих без згоди позивача в межах вказаного захоронення.
Відповідно до п. 1.7, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 р. № 193 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, сектори території місць поховань поділяються на ряди та місця, відстань між рядами повинна бути один метр, між ділянками поховань в ряду - 0,5 м.
Пунктом 2.4. вказаного Порядку, передбачає, що за зверненням Виконавця волевиявлення чи особи, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого.
На бажання Виконавця чи особи, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, для поховання двох чи більше померлих безоплатно виділяється місце для родинного поховання.
Згідно з п. п. 2.5, 2.6 Порядку кожне поховання померлого здійснюється в окремій могилі. Довжина могили для дорослого повинна бути не менше двох метрів, ширина - 1 м, глибина - не менше 1,5 м від поверхні землі до кришки труни, з урахуванням місцевих ґрунтово-кліматичних умов. У разі поховання померлих дітей розміри могили можуть бути відповідно зменшені. Відстань від дна могили до рівня стояння ґрунтових вод повинна бути не менше 0,5 м, висота намогильного горбка - 0,5 м.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи позивач є користувачем місця родинного поховання могил 11 та 12 ряду 22 сектору 8 «Новий» на Миколаївському кладовищі по вул. Автомобільна, 1.
Згідно «Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань» ексгумація здійснюється з зимовий період через три роки після поховання.
07.02.2018 р. виповнюється три роки як ОСОБА_7 похований в могилі 12 ряду 22 сектору 8 «Новий» на Миколаївському кладовищі по вул. Автомобільна, 1 ОСОБА_8.
З огляду на зазначене, відсутність заперечень з боку відповідача чи надання останнім доказів у спростування фактів викладених у позовних заявах, суд вважає вимоги позивача та третьої особи такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючі відсутність судових витрат з боку позивача, судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, Закону України «Про поховання та похоронну справу» суд,
Позовні вимоги ОСОБА_2 до комунального підприємства «Миколаївська ритуальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_6 про зобовязання провести перепоховання та вчинити певні дії; третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про зобовязання провести перепоховання та вчинити певні дії задовольнити.
Зобовязати комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба» провести перепоховання ОСОБА_7, який похований 07.02.2015 р. в могилі № 12 ряду 22 сектору 8 «Новий», яка належить ОСОБА_8, яка була похована в цьому місці 25.11.1980 р. в могилі № 12 ряду 22 сектору 8 «Новий» Миколаївського міського кладовища, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Автомобільна, 1.
Зобовязати комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба» після проведення перепоховання ОСОБА_7 відновити могилу № 12 ряду 22 сектору 8 «Новий» Миколаївського міського кладовища громадянки ОСОБА_8 та встановити памятник.
Позовні вимоги ОСОБА_4 до комунального підприємства «Миколаївська ритуальна служба» про зобовязання провести перепоховання та вчинити певні дії задовольнити.
Зобовязати комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба» провести перепоховання ОСОБА_7 на одне з міських кладовищ міста ОСОБА_1 з перенесенням існуючого памятника та огорожі з попереднім узгодженням місця поховання з ОСОБА_4.
Витрати повязані з перепохованням, відновленням місця поховання, перенесенням існуючих споруд та відновлення памятників покласти на комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба».
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Ленінського районного
суду міста ОСОБА_1 Румянцева
Повний текст судового рішення складено «21» березня 2018 року.