провадження № 2-о/243/236/2018
справа № 243/1506/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Словянська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначила, що з вересня 2004 року по 08 серпня 2017 року вона проживала однією сімєю із своєю свекрухою - ОСОБА_2, яка померла 08 серпня 2017 року. Так, з 11 вересня 1971 року, заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі із її сином ОСОБА_3 по день його смерті - 13 червня 2013 року. Заявниця із свекрухою були зареєстровані та проживали за однією адресою: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Гагаріна, буд. 33. Після початку антитерористичної операції на території Донецької області, та зокрема, м. Шахтарська, заявниця разом із ОСОБА_2 в 2014 році переїхали до м. Словянська Донецької області, де були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Проживаючи разом із свекрухою, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, та були повязані спільними правами і обовязками притаманними членам сімї. В останні роки життя, стан здоровя ОСОБА_2 значно погіршився, у звязку із чим, заявниця здійснювала догляд за нею, купувала ліки, готувала їжу, поралася у побуті, а після її смерті організувала поховання.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії.

Вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги після смерті свекрухи, оскільки проживала із нею однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців у померлої немає та із відповідною заявою до нотаріальної контори ніхто окрім неї не звертався.

Постановою нотаріуса від 26 лютого 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, у звязку із відсутністю рішення суду яке підтверджує факт спільного проживання заявниці разом із спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, у звязку із неможливістю реалізації своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 іншим чином аніж як через звернення до суду, заявниця вимушена була звернутися до суду із даною заявою, та просити суд ухвалити рішення яким встановити факт того, що вона проживала разом із ОСОБА_2 однією сімєю з вересня 2004 року по 08 серпня 2017 року.

Заявниця ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги задовольнити.

Представник заявника будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи Словянської міської ради Донецької області, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника ОСОБА_4, рішення ухвалити на розсуд суду з урахуванням наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 1971 року заявниця зареєструвала шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія: VІІ-УР № 635850 (а.с. 17).

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія: ІЖ №: 284936, він народився 25 лютого 1947 року, та його матірю записана ОСОБА_2 (а.с. 19).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія: І-НО № 710016, ОСОБА_3 помер 13 червня 2013 року в м. Шахтарськ Донецької області (а.с. 18).

Згідно із свідоцтвом про смерть серія: ІІ-НО № 008106, ОСОБА_2 померла 08 серпня 2017 року в с. Дмитрівка Шахтарського району Донецької області (а.с. 14).

Згідно із паспортом громадянина України ВВ 375291 виданим 18 березня 1998 року Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрованим місцем проживання заявниці з 14 серпня 1975 року є: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Гагаріна, буд. 33 (а.с. 4 з. б.).

Згідно із паспортом громадянина України ВЕ 747248 виданим 24 квітня 2002 року Амвросіївським РВ УМВС України в Донецькій області, спадкодавець ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, з 04 вересня 2004 року (а.с. 16).

Наведене стверджується також відомостями домової книги на будинок № 33 по вул. Гагаріна м. Шахтарськ Донецької області (а.с. 11-13).

За даними довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № НОМЕР_1, 21 листопада 2014 року, заявниця була взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Тельмана, буд. 23. Її зареєстрованим місцем проживання є: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Гагаріна, буд. 33 (а.с. 6).

За даними довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № НОМЕР_2, 21 листопада 2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, була взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Тельмана, буд. 23. Її зареєстрованим місцем проживання є: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Гагаріна, буд. 33 (а.с. 7).

Постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 26 лютого 2018 року № 68/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, у звязку із відсутністю рішення суду яке підтверджує факт спільного проживання заявниці разом із спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини (а.с. 3, 3 з. б.).

Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із розясненнями які містяться у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника.

За приписами статті 1264 Цивільного кодексу України, четверту чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України, сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однієї сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сімї, тощо.

Встановлення факту проживання заявниці разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки від його встановлення залежить виникнення у заявниці права на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 як за спадкоємцем четвертої черги за законом.

У суду відсутні відомості про наявність інших спадкоємців після ОСОБА_2 крім ОСОБА_1 які б виявили бажання прийняти, чи не прийняти спадщину після її смерті.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно проживали разом однією сімєю з вересня 2004 року по 08 серпня 2017 року, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки притаманні сімї.

За наведених обставин вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1264, 1268 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Словянська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 однією сімєю із ОСОБА_2, яка померла 08 серпня 2017 року в с. Дмитрівка Шахтарського району Донецької області, починаючи з вересня 2004 року по 08 серпня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4