Номер провадження 2/754/332/18 Справа №754/450/17
16 лютого 2018 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.,
за участю секретаря судового засідання Шевчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») через представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги вмотивовані наступним.
Ухвалою судді від 13.01.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 10.11.2017 року за заявою представника позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» по справі залучено правонаступника позивача на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
Представник позивача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Абдуллаєв А.Н. в судове засідання не з'явився, направивши на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, відповідно до змісту якого заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечував.
За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в Автономній Республіці Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, згідно ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась, шляхом опублікування оголошення на офіційній веб-сторінці суду, а також в газеті «Урядовий кур'єр».
За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Факт отримання кредиту підтверджується заявою від 14.07.2011 року на проведення перерахунку кредитних коштів в сумі 108326,00 грн. на поточний рахунок відповідача НОМЕР_2, відкритий на Алуштинському відділенні ПАТ КБ «Правекс-Банк» (а.с.9).
Згідно п. 1.1 Кредитного договору, кредитні кошти призначені для здійснення позичальником своєчасної оплати вартості транспортного засобу, що купується, за договором купівлі-продажу з використанням кредиту №67Х від 23.06.2011 року.
Пунктом 1.2 Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові строком з 13.07.2011 року до 13.07.2016 року зі сплатою 15,99% річних.
Відповідно до п. 6.1.1 Кредитного договору, позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих процентів.
Пунктами 7.1.5 та 7.1.6 Кредитного договору передбачено право банку стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,1% від суми неоплаченої заборгованості за строк невиконання зобов'язання, а також стягнути пеню в розмірі 0,1% від суми кредиту вказаної у п. 1.1 даного Договору, за кожен день невиконання або неналежного виконання позичальником умов п. 6.1.8 та п. 6.1.9.
Згідно п.п. 10.1, 10.2 Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного Договору позичальник несе відповідальність незалежно від його вини. Позичальник може нести відповідальність, передбачену п.п.7.1.5, 7.1.6, 7.1.12 даного Договору.
Протягом дії кредитного договору ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом.
Відповідно до копій договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року, акта приймання-передачі до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року, витягу з реєстру боржників до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року, право грошової вимоги за Кредитним договором №2589-001/11Р від 13.07.2011 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 84-137).
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст заочного рішення суду складено 26.02.2018 року.
Суддя: