ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року

м.Суми

Справа №591/6092/17

Номер провадження 22-ц/788/447/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

учасники справи:

стягувач Публічне акціонерне товариство «Сведбанк»

боржник ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2018 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області,-

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором. Вона у добровільному порядку виконала рішення суду та погасила борг правонаступнику кредитора ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». 27 жовтня 2017 року вона дізналась про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї виконавчого збору на підставі постанови державного виконавця від 07 серпня 2012 року ВП№33747025, вважає вказану постанову протиправною, оскільки добровільно виконала рішення суду, державний виконавець не вчиняв жодних виконавчих дій у виконавчому провадженні про стягнення з неї коштів на користь банку. Просила скасувати постанову державного виконавця про стягнення з неї виконавчого збору та постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2018 року та задовольнити її скаргу в повному обсязі, а саме визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 07 серпня 2012 року винесену у виконавчому провадженні №33747025 та визнати і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 жовтня 2017 року, винесену у виконавчому провадженні № 54978479.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконала добровільно у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2-908 про стягнення кредитної заборгованості, а державним виконавцем вчинялися передбачені законом дії для його виконання.

Проте колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не може виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми видано виконавчий лист № 2-908 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» суми боргу у розмірі 571010 грн. 62 коп.

30 липня 2012 року державним виконавцем ВДВС Сумського міського управління юстиції на виконання вказаного виконавчого документу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №33747025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» боргу та надано строк для добровільного виконання рішення суду протягом 7 днів з моменту винесення постанови та попереджено, що в разі невиконання рішення в наданий строк його виконання буде здійснено в примусовому порядку зі стягненням виконавчого збору та витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

Вказана постанова декілька разів направлялася боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі, але вручена не була з причин що не залежали від державного виконавця.

У вказаний державним виконавцем строк для добровільного виконання вимог виконавчого листа ОСОБА_1 не виконала, у звязку з чим і на підставі частини другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору) винесена постанова старшого державного виконавця ВДВС СМУЮ ОСОБА_3 від 07 серпня 2012 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 57 101 грн. 06 коп.

12 вересня 2017 року представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подав до Зарічного ВДВС міста Суми заяву про повернення виконавчого листа.

23 жовтня 2017 року державним виконавцем прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вказаної постанови виведене в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору і постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що дійсно 30 липня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В даній постанові запропоновано боржнику самостійно виконати рішення у семиденний строк з моменту винесення постанови. Проте дана постанова не була отримана боржником ОСОБА_1, а конверт з постановою повернувся до відділу ДВС з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Проте, незважаючи на невручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, необізнаність боржника про встановлений термін для добровільного виконання рішення суду, державний виконавець 07 серпня 2012 року виніс постанову про стягнення з ОСОБА_1 57 101 грн. 06 коп. виконавчого збору. Підставою для винесення даної постанови виконавець зазначив те, що боржник у наданий строк виконавчий лист не виконав.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова ВСУ у справі 6 785цс 15 від 06 липня 2015 року) сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Тобто колегія суддів приходить до висновку, що у разі відсутності доказів вручення боржнику в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій встановлено строк для самостійного виконання рішення суду боржником, підстави для стягнення з боржника виконавчого збору у звязку з невиконанням рішення майнового характеру у строк, встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця відсутні.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 29, 33), виконавче провадження було закінчене не у звязку з вчиненням виконавцем примусових дій, наслідком яких було стягнення заборгованості з боржника, а у звязку зі зверненням стягувача із заявою до виконавчої служби про повернення виконавчого документа. Матеріалами виконавчого провадження № 33747025, що оглядалися місцевим судом та копії якого приєднані до даної справи, не підтверджується вчинення виконавцем протягом більше пяти років достатніх дієвих заходів примусового характеру, наслідком яких стало виконання рішення в примусовому порядку.

Тому колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду згідно вимог ст. 376 ЦПК України з прийняттям постанови про задоволення скарги ОСОБА_1 шляхом визнання неправомірними та скасування постанови державного виконавця від 07 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 57 101 грн. 06 коп. та постанови від 23 жовтня 2017 року про відкриття виконавчого провадження щодо виконання зазначеної постанови від 07 серпня 2012 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 389, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2018 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 07 серпня 2012 року, відповідно до якої з ОСОБА_1 постановлено стягнути виконавчий збір у сумі 57 101 грн. 06 коп., винесену державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 2 908 виданого 18 червня 2012 року Зарічним районним судом м. Суми.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 жовтня 2017 року, винесену державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07 серпня 2012 року, відповідно до якої постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 57 101 грн. 06 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.М. Біляєва

ОСОБА_4