Справа № 545/376/18
Провадження № 2/545/540/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

за участю секретаря Бутиріної М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Полтавського району, треті особи: Садівниче товариство «Лтава», приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що оформити свої спадкові права після смерті чоловіка не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно та за життя чоловіка не було виділено частку у спільній сумісній власності, в звязку з чим змушена звертатися до суду.

В судове засідання позивач не зявилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не зявився, попередньо надавши суду відзив на позов в якому зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи - Садівничого товариства «Лтава», приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, при розгляді справи по суті покладалися на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

13 червня 2001 року ОСОБА_1, придбала приватизовану у земельну ділянку, розміром 0,05 га, розташовану в с. Їжаківка Полтавського району Полтавської області Садівниче товариство «Лтава» по вул. Лісній, 47, що підтверджується договором купівлі - продажу земельної ділянки від 13.06.2001 року серії АЕА № 153337, посвідченим Державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі 1-601, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 018 від 29.01.2018 року та Витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 109175913 від 27.12.2017 року.

Право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2017 року, номер запису про право власності 24174300, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 240.

Вказану земельну ділянку позивач придбала перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6.

Таким чином зазначена вище земельна ділянка, в силу ст. 22 КпШС і ст. 70 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя.

Від шлюбу позивача з ОСОБА_6, 18.05.2004 року народилася донька - ОСОБА_2, про що 25.05.2004 року було зроблено відповідний актовий запис № 176, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія 1-КЕ № 126975, яке видане

відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції 25.05.2004 року.

23 листопада 2011 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтави шлюб позивача з ОСОБА_6 було розірвано.

21 травня 2016 року помер ОСОБА_6, про що 23 травня 2016 року було зроблено відповідний актовий запис № 186, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 324526, яке видане Ленінським районним у місті Полтава відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, 23.05.2016 року.

Заповіту ОСОБА_6 не залишив.

30.11.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, на майно померлого 21.05.2016 року ОСОБА_6 була заведена спадкова справа № 94/2016 у спадковому реєстрі № 59898055.

Спадкоємцем після померлого є його донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2018 року Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_1 особисто та позивачу, як представнику доньки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало померлому 21.05.2016 року ОСОБА_6 та у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що вищевказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_7 та спадкодавця ОСОБА_8, оскільки на день набуття зазначеної земельної ділянки, вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року по 02.12.2011 року.

Видати свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя на вказану земельну ділянку, на 1/2 частку, на імя ОСОБА_1 нотаріус не має можливості, оскільки, вищевказана земельна ділянка придбана на імя позивача, внаслідок чого не можливо виділити частину земельної ділянки на імя померлого та не можливо видати свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після померлого 21.05.2016 року ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. їх частки визнаються рівними.

Згідно ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Як зазначено в ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, за рішенням суду.

Згідно ст. 370 ЦК України, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду.

У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Після померлого 21.05.2016 року ОСОБА_6, відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадщину прийняла його малолітня донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з ним постійно проживала на день його смерті, що підтверджується відповідною довідкою №896 від 13.02.2018 року.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, що прийняли спадщину після померлого ОСОБА_6 - немає.

На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Питання по судовим витратам вирішити на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Полтавського району, треті особи: Садівниче товариство «Лтава», приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :09:001:0379. площею 0.0529 га. яка розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район с. Їжаківка, садівниче товариство «Лтава», вулиця Лісна. 47. з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, по 1/2 частині кожному із співвласників: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_6.

Визнати в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер 21.05.2016 року, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2), право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :09:001:0379, площею 0,0529 га, яка розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район с. Їжаківка, садівниче товариство «Лтава», вулиця Лісна, 47, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9