Ухвала

23 березня 2018 року

м. Київ

справа № 757/64183/16-ц

провадження № 61-11391 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До Верховного Суду 5 лютого 2018 року публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») подало касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року з пропуском двадцятиденного строку, установленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що в судовому засіданні 6 грудня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали, з повним текстом ухвали Апеляційного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року ознайомився лише 29 січня 2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції, що підтверджується відповідними доказами.

Наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки із оскаржуваної ухвали вбачається, що представник заявника приймав участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, заявник не зазначив, що перешкоджало йому звернутися до суду із касаційною скаргою у передбачений законом строк з урахуванням того, що апеляційну скаргу було подано саме ПАТ «Українська залізниця», та оскаржувану ухвалу оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 грудня 2017 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року за клопотанням публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» неповажними.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь