Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Справа № 554/10899/16-ц

Провадження № 2/554/330/2018

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

Головуючого судді Тімошенко Н.В.

При секретарі Безугла В.О.

За участю представника позивача ОСОБА_1

Представника відповідача ВК ПМР ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 15 квітня 1998 року № 248, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_3, в якому прохала визнати незаконним та скасувати відповідний пункт розпорядження Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 15.04.1998 року № 248 про передання ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку в м. Полтава по вул. Іванівській 2/4, розміром 600 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що за час шлюбу позивач ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 збудували будинок в м. Полтаві по вул. Іванівській, 2/4, загальною площею 37,3 кв.м., який був зданий в експлуатацію 1997 року.

Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2008 р. за ОСОБА_5 визнано право власності на ? частини житлового будинку з господарською будівлею в м. Полтаві по вул. Іванівській, 2/4, і відповідно за ОСОБА_3 2/4 частини вищевказаного будинку.

На даний час ОСОБА_5 юридично являється власником ? частини житлового будинку з господарською будівлею в м. Полтаві по вул. Іванівській, 2/4, але фактично позбавлена права користування належним їй майном, так як відповідно до розпорядження міськвиконкому № 248 від 15.04.1998 року ОСОБА_3 передано одноосібно у приватну власність земельну ділянку в м. Полтава по вул. Іванівській, 2/4, розміром 600 кв.м., і тому позивач не має можливості користуватися своїм майном, бо не має доступу до будинку.

Позивач вважає, що являючись співвласником ? частини житлового будинку з господарською будівлею, вона відповідно повинна бути співвласником земельної ділянки площею 600 кв. м. для обслуговування та будівництва житлового будинку пропорційно своєї частки.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, прохали відмовити у їх задоволенні.

Представник виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 позов не визнала, надала відзив на позов, прохала застосувати строки позовної давності.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2008 року, визнано за ОСОБА_5 право власності на ? частини житлового будинку з господарською будівлею в м. Полтаві по вул. Іванівській 2/4. Рішення суду зареєстровано ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 31.12.2010 року, реєстраційний № 32543035.

Відповідно до довідки Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру від 20.10.2016 року № 01-04-03-01/158 вказано, що за наявною в управлінні інформацією станом на 20.10.2016 року розпорядженням міськвиконкому № 248р від 15.04.1998 року земельна ділянка загальною площею 600 кв. м. за адресою: вул. Іванівська, 2/4 була передана у приватну власність громадянину ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Документація із землеустрою на земельну ділянку за вказаною адресою в архіві управління відсутня. Державний акт на право власності на земельну ділянку для реєстрації в управління не надходив і управлінням не видавався.

Відповідно до листа Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.11.2016 на заяву ОСОБА_5 стосовно надання інформації щодо реєстрації земельної ділянки за адресою: м. Полтава, вул. Іванівська, 2/4 за гр. ОСОБА_5, повідомлено, що у Державному фонді документації із землеустрою (який ведеться Управлянням) станом на 01.01.2013 року дані стосовно правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою та присвоєння кадастрового номера відсутні.

Відповідно до змісту ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність-це

строк для захисту права за позовом особи, право якої порушене.

Статтею 257 Цивільного кодексу встановлено що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На початку 2012 року позивачка два рази зверталась до Октябрського районного суду м.Полтави, перший раз з позовом про розподіл та встановлення меж земельної ділянки по вул. Іванівської , 2/4 та другий раз про скасування державного акту та приватизації земельної ділянки по вул. Іванівської, 2/4.

Відповідно до змісту статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи те що позивачка дізналась про порушення свого права у 2012 році, поважних причин пропущення позовної давності позивачкою не наведено, тому строк позовної давності сплив.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на зазначене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 256-257, 267 ЦК, ст. ст. ст..ст. 12,13,81,141,263-265,268 ЦПК України, суддя,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 15 квітня 1998 року № 248- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В. Тімошенко