Ухвала

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 639/5838/15-ц

провадження № 61-4747св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2016 року ОСОБА_5 та рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року у складі суддів: Кружиліної О. А., Кіся П. В., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2017 року справу № 639/5838/15-ц призначено до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 639/5838/15-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки.

Позов обґрунтовано тим, що 27 липня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості 40 тис. дол. США зі сплатою 12,5 % річних, з кінцевим строком повернення основної заборгованості до 26 липня 2014 року.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 9 червня 2008 року до договору кредиту сторони погодили зміну процентної ставки на рівні 13,5 % річних та максимального ліміту до 58 200 дол. США.

27 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М., за умовами якого позивач передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1

Порушивши пункти 3.3.7, 3.3.9 договору кредиту ОСОБА_4 в односторонньому порядку припинила виконання зобов'язань.

Станом на 28 квітня 2015 року сума заборгованості за договором кредиту становить 124 912,47 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України дорівнює 2 860 316 грн 20 коп.

Таким чином, банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки, визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, визначеної статтею 38 Закону України «Про іпотеку», надати ПАТ «Укрсоцбанк» право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; надати право ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок продажу предмета іпотеки задовольнити свої вимоги за договором про надання відновлювальної кредитної лінії в сумі 2 860 316 грн 20 коп. та всі витрати, пов'язані зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки. Також банк просив виселити ОСОБА_3 з предмета іпотеки без надання іншого житлового приміщення; зняти з реєстраційного обліку та стягнути судові витрати у справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено у повному обсязі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що банк не надав належних доказів початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, не обґрунтував розрахунок заборгованості, не визначив природу та розмір витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки. Вимоги щодо виселення відповідача з предмета іпотеки також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2016 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року, підстав для залишення апеляційної скарги без руху суд не встановив.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. В рахунок погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії в розмірі 124 912,47 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 28 квітня 2015 року становить 2 860 316 грн 20 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 53 195,78 дол. США, заборгованості за відсотками - 44 362,47 дол. США, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 16 453,81 дол. США, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 10 900,40 дол. США, звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 66,9 кв. м, житловою площею 45,7 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О. В. 13 червня 2007 року, реєстровий номер 4994, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номера земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною, яка встановлена за звітом про оцінку майна від 25 липня 2016 року № 07/25-2016(1) і становить 670 600 гривень. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишене без змін. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, виходив із того, що неналежне виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 є підставою для задоволення вимог банка шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У вересні 2016 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, у якій просила ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що подання звіту про оцінку майна на стадії апеляційного провадження не було обґрунтовано жодними поважними причинами. Внаслідок того, що позичальник припинив сплачувати кошти за кредитним договором, банк звернувся до Третейського суду при Асоціації українських банків за захистом своїх прав та за його позовом 2 березня 2012 року прийнято рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у розмірі 524 027 грн 27 коп. З цього дня припинилися кредитні зобов'язання за кредитним договором, залишились виключно боргові зобов'язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, тобто банк має право на відшкодування інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України. Крім того, 24 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення третейського суду. Також відповідач подав заяву про застосування позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Обґрунтовуючи касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_3 зазначила, що суд апеляційної інстанції порушив положення статей 295, 297 ЦПК України, оскільки суд прийняв до провадження не підписану апеляційну скаргу. До такої скарги слід було застосувати положення статті 121 ЦПК України та залишити її без руху. Отже, така ухвала підлягає скасуванню.

У серпні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» подало заперечення на касаційну скаргу, у яких зазначило, що судове рішення є законним і обґрунтованим. Кредитні зобов'язання належним чином не виконані, заборгованість не погашена, рішення третейського суду не виконано, а тому правовідносини за кредитним договором не припинені.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

27 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що до спірних правовідносин суд застосував норму статті 39 Закону України «Про іпотеку» та ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації цього майна на прилюдних торгах за початковою ціною, яка встановлена за звітом про оцінку майна від 25 липня 2016 року № 07/25-2016(1) і становить 670 600 гривень.

Разом з тим у справі № 235/3619/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 25 січня 2018 року постановив ухвалу, згідно із якою передав зазначену справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала Верховного Суду мотивована тим, що колегія суддів не погоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 7 жовтня 2015 року у справі № 6-1935 цс 15, а саме щодо встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі № 639/5838/15-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини 1 статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 639/5838/15-ц за позовом Публічного акціонерного товаристві «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_9, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_11, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. І. Крат
В. П. Курило