Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/811/18
Провадження №: 2-о/332/30/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районній суд міста Запоріжжя:

Головуючого судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Івановій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення фату родинних відносин та факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що 03.03.2018 року помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єнакієве, Донецької області.

Заводський районний у місті Запоріжжі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відмовив у реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноваження. Тому просить встановить факт смерті ОСОБА_2 Встановлення факту необхідно для оформлення та отримання свідоцтва про смерть українського зразка з метою подальшого оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2

Заявник через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про смерть серії ДНР № 099778, виданого 03.03.2018 року (мовою оригіналу: Енакиевским городским отделом ЗАГС Государственной ОСОБА_3 Министерства юстиции Донецкой Народной Республики: «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, место рождения: Украина, Донецкая область, г. Енакиево, умер 03.03.2018 года, в возрасте: 72 года, место смерти г. Енакиево) (а.с.8).

Згідно довідки про причину смерті № 12 від 03.03.2018 року, причиною смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 03.03.2018 року стала набряк головного мозку, хронічна сосудістомозгова недостатність (а.с.9).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорту № ВЕ 465155 виданий Єнакіївським МВ УМВС України в Донецькій області, 17.12.2001 р., постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Заводським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 20.03.2018 року, заявнику відмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, видний на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноваження (а.с.12).

Згідно положенням п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.4,17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.1,3,9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст.315-317 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити. Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, який помер 03 березня 2018 року, у віці 72 роки, в м. Єнакієве, Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Федоренко