14 березня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом Комунального підприємства „Водоканал до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації в розмірі 25 865,20 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та користуються послугами КП «Водоканал», а тому зобовязані щомісяця проводити оплату за спожиту воду і послуги каналізації. Однак, відповідачі всупереч вимогам ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), не у повному обсязі здійснювали оплату за послуги, внаслідок чого за період з 1 жовтня 2014 р. по 31 березня 2017 р. в них виникла заборгованість у розмірі 25 865,20 грн. Просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір.
Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання повторно не прибули, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином рекомендованим листом із повідомленням, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки у судове засідання відповідачі не повідомили, відзив не надали. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до статтей 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачем надавались відповідачам послуги з водопостачання і каналізації у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до розрахунку суми заборгованості, за період з 1 жовтня 2014 р. по 31 березня 2017 р. заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та каналізації складає 25 865 грн. 20 коп.
Позивач звертався до суду в порядку наказного провадження про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вищезазначеної суми заборгованості, проте ухвалою суду від 8 серпня 2017 р. судовий наказ, виданий 19 травня 2017 р., скасовано.
Правовідносини з приводу водопостачання та водовідведення регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про питну воду та питне водопостачання» .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законом.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Обовязок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою - комунальних послуг.
Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.
За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки.
За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28 жовтня 1999 р. збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал».
Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обовязок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами.
Відповідачі мали змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як не взмозі за них сплачувати належним чином, але не скористалися цією можливістю.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі свої зобовязання з оплати послуг за спожиту воду і послуги каналізації виконували не належним чином, внаслідок чого в них виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 25 865 грн. 20 коп.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1 600 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов комунального підприємства «Водоканал» задовольнити.
Стягнути солідарно ізОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за спожиту воду і послуги каналізації за період з 1 жовтня 2014 р. по 31 березня 2017 р. у розмірі 25 865 (двадцять пять тисяч вісімсот шістдесят пять) гривень 87 копійок, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, а всього 27 465 (двадцять сім тисяч чотириста шістдесят пять) гривень 20 копійок.
Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 березня 2018 р.
Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2018 року.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не зявились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Шалагінова