Номер провадження: 22-ц/785/2900/18
Номер справи місцевого суду: 500/2541/17
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2017 року у цивільній справі за позовомОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановила:

05.05.2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд стягнути кошти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1 680 грн. на кожну дитину, але неменше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що 24.03.2016 року був розірваний шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 Від шлюбу є троє неповнолітніх дітей, однак відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей.

26.06.2017 року позивач надала суду уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача на її користь на кожну дитину по досягнення нею повноліття по 1680 грн. (а.с.7-9).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2017 року

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 для утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти щомісяця в розмірі 5 040 грн., починаючи з 05 травня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати 640 (шістсот сорок) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування даного судового рішення із ухваленням нового та призначити мінімальну суму виплати аліментів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати своїх дітей, та взмозі сплачувати аліменти по 1680 грн. на кожну дитину, в сього у сумі 5040 грн. до досягнення старою дитиною повноліття.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погоджується лише частково.

Так, дійсно суд дійшов правильного висновку про те, що у відповідності до вимог ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Також суд обгрунтовано зазначив, що відповідно до ст.183 ч.ч.2,3 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Однак, судом взагалі не вмотивоване рішення, та не зазначено, з яких підстав суд дійшов висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 1680 грн. на кожну дитину щомісяця, що в загальній сумі складає 5040 грн.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на даний час ніде не працює і матеріали справи не мають буд-яких доказів того, що він може сплачувати аліменти у сумі 5040 грн. щомісяця і що зазначена обставина не поставить його в скрутне матеріальне становище, або зробить неможливим виконання судового рішення взагалі.

На думку колегії суддів, визначений судом розмір аліментів є значно завищеним, та таким, що не відповідає вимогам ст. 182 СК України.

В апеляційній скарзі її заявник ставить питання про зменшення суми аліментів до мінімального розміру, яким є 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в даному випадку - до шести років), що в 2018 році становить 746 грн. (1492 грн. х 50%).

Однак, колегія суддів вважає, що вказаний розмір аліментів не задовольнить потреби дітей, а тому мета стягнення аліментів, яка передбачена ст. 182 СК України, не буде досягнута.

З підстав викладеного, та враховуючи вимоги ст. 182 СК України колегія суддів вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на користь позивача, на утримання кожної дитини у розмірі по 1000 грн. щомісячно.

Що ж стосується доводів позивача про те, що на утримання дітей необхідно значно більше коштів, які викладені нею у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.42-43), з посиланням на хворобу очей доньки ОСОБА_7 і необхідністю сплати втрат за дитячий садок, який відвідують інші діти, харчування, одяг, оплату комунальних послуг, то колегія суддів зазначає, що вказані витрати враховуються при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, однак можуть бути додатково стягнуті з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 185 СК України.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити, в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання трьох малолітніх дітей щомісячно, зменшивши їх із 5040 грн. до 3000 грн., тобто по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2017 року змінити.

В абзаці першому резолютивної частини рішення цифри та слова: «5040 грн. (п'ять тисяч сорок) грн.» замінити цифрами та словами наступного змісту: «3000 грн. (три тисячі гривень).»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 12.03.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Н.А. Кононенко