ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року

м. Харків

Справа № 640/2372/17

Провадження № 22ц/790/440/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів -Кружиліної О.А., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Афоніна К.О.

імена сторін:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ»

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року у складі судді Ніколаєнко І.В. за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, процентів та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ» на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 355302 грн., проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі 199610 грн. 63 коп. та моральну шкоду у розмірі 1000000 грн., а всього - 1554912 грн. 63 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 06 квітня 2005 року між забудовником, АТЗТ «Макрокап Девелопмент Україна» і його дружиною ОСОБА_3 було укладено Договір №37 про участь у будівництві, предметом якого була 3-кімнатна квартира типу 3-А площею приблизно 123,4 кв.м. на 4 поверсі у новобудові по АДРЕСА_1 з інвестиційною вартістю 389858 грн. 07 квітня 2005 року ОСОБА_3 по прибутковому ордеру №276 в касу Забудовника була у повному обсязі внесена визначена п.3.1 Договором сума вкладу. 17 березня 2006 року АТЗТ «МКДУ» було реорганізовано в ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», а 08 грудня 2011 року між ТОВ «МКДУ», ОСОБА_3 та позивачем була укладена угода про відступлення вимог за Договором про участь в будівництві, відповідно до якого ОСОБА_1, який набув статусу Учасника цього Договору та всіх додаткових угод до нього. Позивач зазначав, що як йому стало відомо, ТОВ «МКДУ», без будь-якого узгодження і дозволу на те позивача та без будь-якої вказівки про це в договорі, здійснювало будівництво ЖК «Нова Шатилівка» в рамках спільної діяльності за Договором про інвестування у житлове будівництво №31/03/01 від 31 березня 1998 року з компанію «Ацтека Девелопмент Лтд», а з 16 вересня 2013 року до цієї спільної діяльності приєдналось і ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», якому були передані функції управління спільною діяльністю. При цьому, до переліку об'єктів спільної діяльності було включено і ЖК «Нова Шатилівка», а частина грошових коштів у розмірі 355302 грн. 00 коп., які позивачем були сплачені ТОВ «МКДУ» за Договором про участь в будівництві № 37, стала обліковуватися на рахунку на балансі Договору спільної діяльності №31/03/01 від 31 березня 1998 року. Позивач вважав, що оскільки вказані грошові кошти були сплачені ТОВ «МКДУ», договір про участь у будівництві не містив умов про здійснення будівництва в рамках спільної діяльності та був ним розірваний в жовтні 2014 року в односторонньому порядку у зв'язку з його невиконанням Забудовником, а також те, що він не має будь-яких договірних відносин з ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», його грошові кошти у розмірі 355302 грн. безпідставно перебувають на балансі за Договором спільної діяльності №31/03/01 від 31 березня 1998 року, уповноваженою особою якої є ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» і такі кошти підлягають стягненню з останнього у порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, процентів та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 355302 грн., проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі 199610 грн. 63 коп., а разом 554912 грн. 63 коп. Стягнуто з ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_1 в односторонньому порядку розірвав Договір про участь у будівництві з ТОВ «МКДУ» до підписання угоди про заміну сторони у зобов'язанні та передачі його вкладу до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ». Суд не дослідив належним чином усі матеріали справи, не надав оцінки доказам щодо того, що передача інвестицій на баланс ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» відбулась в рамках договірних зобов'язань. Суд не з'ясував чи взагалі передавались грошові кошти від ТОВ «МКДУ» до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ». За актом прийому-передачі від 31 жовтня 2013 року на баланс ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» було передані активи і зобов'язання відображені на Балансі спільної діяльності. Так, відповідно до переліку активів на баланс ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» не передавалися ніякі грошові кошти, оскільки відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Інструкція про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, рахунок 30 «Готівка» призначений для узагальнення інформації про наявність та рух грошових коштів в касі підприємства; рахунок 31 «Рахунки в банках» значено для обліку наявності та руху грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банку, можуть бути використані для поточних операцій, а таких кодів рахунків в передаточному балансі не міститься. Фактично вклад ОСОБА_1 у вигляді грошових коштів, що повинні обліковуватися на рахунках апелянта, не передавався ТОВ «МКДУ» до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», тому і вважати передачу інвестицій на баланс не можна розглядати як безпідставно набуті грошові кошти.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 06 квітня 2005 року між забудовником, АТЗТ «Макрокап Девелопмент Україна», яке 17 березня 2006 року реорганізовано в ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» (далі - ТОВ «МКДУ»), і ОСОБА_3 було укладено Договір №37 про участь у будівництві, предметом якого була 3-кімнатна квартира типу 3-А площею приблизно 123,4 кв.м. на 4 поверсі у новобудові по АДРЕСА_1 з інвестиційною вартістю 389858 грн. 00 коп.

07 квітня 2005 року ОСОБА_3 по прибутковому ордеру №276 в касу забудовника була у повному обсязі внесена визначена п.3.1 Договором сума вкладу, а саме: 389858 грн.

На дату укладення вищевказаного Договору АТЗТ «МКДУ» відповідно до Договору про інвестування у житлове будівництво №31/03/01 від 31 березня 1998 року здійснювало спільну діяльність з компанією «Стіллінгтон імпорт/експорт лімітед» (Британські Віргінські острови), об`єктом якої згідно з п. 2.1. Договору був житловий будинок на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

30 серпня 1998 року відповідно до інвестиційної угоди «Про передачу права», замість компанії «Стіллінгтон імпорт /експорт лімітед» (Британські Віргінські острови) стороною Договору №31/03/01 від 31 березня 1998 року «Про інвестування у житлове будівництво» стала компанія «Ацтека Девелопмент Лтд» (Домініканська республіка).

08 грудня 2011 року між ТОВ «МКДУ», ОСОБА_3 та позивачем була укладена угода про відступлення вимог по Договору про участь в будівництві, відповідно до якого ОСОБА_1, який набув статусу учасника цього Договору та всіх додаткових угод до нього.

05 лютого 2012 року Дзержинський районний суд м. Харкова, розглянувши матеріали цивільної справи №2011/19474/12 виніс ухвалу, якою визнав мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «МКДУ», за умовами якої:

п.1.3 - сторони домовилися відкорегувати строк завершення будівництва об'єкту і визначили, що відкорегований строк завершення будівництва об'єкту - 3 квартал 2014 року.

п.2.1 - за невиконання зобов'язання щодо строків завершення будівництва об'єкту забудовник зобов'язався виплатити Учаснику пеню в розмірі 23765 грн.

п.2.5 - у разі, якщо в строк до кінця 3 кварталу 2014 року Договір не буде розірвано, при порушенні забудовником строків завершення будівництва, вказаного в цій угоді, учасник має право розірвати Договір у безспірному односторонньому порядку шляхом направлення забудовнику письмового повідомлення про розірвання Договору. У такому випадку Договір буде вважатися розірваним з дня отримання забудовником такого повідомлення.

п.2.6 - при розірванні Договору у зв'язку з порушенням строків завершення будівництва об'єкту «Забудовник» зобов'язується:

п.2.6.1 - в строк 30 днів з моменту розірвання Договору повернути учаснику його вклад в сумі 389858 грн.

п.2.6.2 - в строк 60 днів з моменту розірвання Договору відшкодувати учаснику моральну шкоду в сумі, що дорівнює різниці в офіційних курсах долара США, встановлених Нацбанком України на момент укладення Договору та на момент його розірвання, виходячи із суми вкладу Учасника, а саме - 389858 грн.

16 вересня 2013 року ТОВ «МКДУ», компанія «Ацтека Девелопмент Лтд» та ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» уклали Угоду про залучення до спільної діяльності за Договором про інвестування у житлове будівництво №31/03/01 від 31 березня 1998 року ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» та про передачу функцій управління спільною діяльністю від ТОВ «МКДУ» до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ».

01 жовтня 2013 року ТОВ «МКДУ», компанія «Ацтека Девелопмент Лтд» і ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» уклали Договір «Про внесення змін до «Договору про інвестування у житлове будівництво №31/03/01 від 31 березня 1998 року», в преамбулі цього Договору вказано, що спільну діяльність здійснювали ТОВ «МКДУ» та компанія «Ацтека Девелопмент Лтд», а з 16 вересня 2013 року до цієї спільної діяльності приєдналось і ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», якому передані функції управління спільною діяльністю.

Відповідно до Додатку №1 до вищевказаного Договору «Перелік об'єктів спільної діяльності, будівництво яких було розпочато і не завершено станом на 01.10.2013р.» серед об'єктів будівництва був і ЖК «Нова Шатилівка», квартиру в якому зобов'язалося побудувати ТОВ «МКДУ» за Договором про участь у будівництві №37 від 06 квітня 2005 року.

Тобто, з моменту підписання договору «Про внесення змін до «Договору про інвестування у житлове будівництво» № 31/03/01 від 31 березня 1998 року» від 01 жовтня 2013 року ЖК «Нова Шатилівка» став об'єктом спільної діяльності ТОВ МКДУ, компанії «Ацтека Девелопмент Лтд» та ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», а функції управління спільної діяльністю перейшли від ТОВ «МКДУ» до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ».

31 жовтня 2013 року за Актом прийому-передачі все майно, товарно-матеріальні цінності, інші активи та зобов'язання, які обліковувались на Балансі Договору про спільну діяльність №31/03/01 від 31 березня 1998 року, в тому числі і ті, що зареєстровані за ТОВ «МКДУ», як за колишньою керуючу компанію, були передані ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року у справі вказаний позов було задоволено частково, стягнуто з ТОВ «МКДУ» на користь ОСОБА_1 суму вкладу в розмірі 389858 грн. та моральну шкоду у розмірі 300000 грн., у задоволенні позову до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» та решти позовних вимог до ТОВ «МКДУ» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року в частині задоволення позову до ТОВ «МКДУ» скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «МКДУ» про розірвання договору про участь у будівництві та стягнення коштів - відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року в нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2016 року залишено без змін.

У вказаних судових рішеннях судами встановлено той факт, що Договір про участь у будівництві №37 від 06 квітня 2005 року, укладений між ТОВ «МКДУ» та ОСОБА_1, був розірваний ще 03 жовтня 2014 року в односторонньому порядку. В свою чергу, підстав для солідарної відповідальності забудовника та ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» судами не встановлено, з огляду на відсутність окремо укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» угоди.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача частини вкладу позивача у розмірі 355302 грн., яка обліковується на балансі спільної діяльності, управляючою якої є ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», як безпідставно набуті кошти відповідно до положень ст. 1212 ЦК України. Відповідно до вимог ст. ст. 536, 1214 ЦК України суд першої інстанції стягнув проценти за користування грошовими коштами у розмірі 199610 грн. 63 коп. З огляду на глибину душевних страждань позивача та тривалість часу, протягом якого він був змушений захищати свої порушені права, в тому числі й в судовому порядку, вимушено понесені ним на це витрати, а також з огляду на положення ст. ст. 23, 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, суд першої інстанції з урахуванням принципу справедливості стягнув моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються і сторони не мають права вимагати повернення того, що було ними виконане за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, а договір між ОСОБА_1 та ТОВ «МКДУ» було розірвано 03 жовтня 2014 року, не є підставою для зміни чи скасування судового рішення.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт не спростував факт передачі в жовтні 2013 року частини вкладу ОСОБА_1 в розмірі 355302 грн. 00 коп. від ТОВ «МКДУ» до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» без укладення угоди про заміну сторону у зобов'язанні або існування з приводу цього будь-яких інших договірних відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ».

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» не є стороною розірваного за ініціативою ОСОБА_1 03 жовтня 2014 року Договору про участь у будівництві №37 від 06 квітня 2005 pоку, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «МКДУ». Будь-яких умов про те, що будівництво житлового будинку за вказаним договором буде здійснюватися в межах спільної діяльності вказаний договір не містив. Передача частини вкладу ОСОБА_1 на баланс спільної діяльності з ОСОБА_1 жодним чином не погоджувалася. Так само, між ОСОБА_1 та ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» не укладалися угоди, пов'язані з будівництвом об'єкта ЖК «Нова Шатилівка».

Таким чином, положення ст. 653 ЦК України не поширюються на правовідносини, що є предметом розгляду у даній справі.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт того, що 31 жовтня 2013 року за Актом прийому-передачі все майно, товарно-матеріальні цінності, інші активи та зобов'язання, які обліковувались на Балансі Договору про спільну діяльність №31/03/01 від 31 березня 1998 pоку, в тому числі і ті, що зареєстровані за ТОВ «МКДУ», як за колишньою керуючу компанію, були передані ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ».

Долученими до матеріалів справи копіями фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за Договором про спільну діяльність №31/03/01 від 31.03.1998 р. - уповноважена особа ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», картки рахунку 48: контрагенти: ОСОБА_1, листа арбітражного керуючого Єрьоміної О.Ю. від 07 квітня 2016 року, листа ТОВ «МКДУ» від 30 червня 2015 року (вих. № 01/30-06) з розгорнутою розшифровкою по рахункам до Акту прийому - передачі від 31 жовтня 2013 року, підтверджується той факт, що на Балансі Договору спільної діяльності №31/03/01 від 31 березня 1998 року на рахунку 48 відображено цільове фінансування і цільові надходження в розмірі 184477724 грн. 91 коп., до яких віднесені вклади всіх осіб, що уклали договори про участь у будівництві з ТОВ «МКДУ». На вказаному рахунку, в т.ч. відображається частина вкладу позивача у будівництво ЖК «Нова Шатилівка» у розмірі 355302 грн.

Договір про участь у будівництві №37 від 06 квітня 2005 pоку, укладений між ТОВ «МКДУ» та ОСОБА_1, не містив будь-яких положень, які б надавали забудовнику повноваження передавати отримані від учасника грошові кошти будь-яким третім особам. Більш того, відповідно до п. 1.1 вказаного Договору забудовник зобов'язався здійснити будівництво господарським способом, а п. 3.1. Договору встановлено, що право власності на вклад до забудовника не переходить. Між позивачем та ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» відсутні будь-які укладені угоди про участь у будівництві або спільній діяльності. Сторона забудовника у Договорі про участь у будівництві №37 від 06 квітня 2005 pоку, укладеному між ТОВ «МКДУ» та ОСОБА_1, на будь-яку іншу особу не змінювалась.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що грошові кошти у розмірі 355302 грн., що становило частину вкладу позивача у будівництво ЖК «Нова Шатилівка» були передані ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» без будь-яких на те правових підстав.

Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ч. З вказаної статті положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

З урахуванням викладеного, частина вкладу ОСОБА_1, яка обліковується на балансі спільної діяльності, управляючою якої є ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», правомірно стягнута з ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», як безпідставно набуті кошти відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Щодо посилань відповідача на ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також на Інструкцію «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій» від 21 грудня 1999 pоку, що затверджена Наказом Мінфіну України № 893/4186, слід враховувати наступне.

Згідно із ст. 1 вищезазначеного Закону України активи - це ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому. Зобов'язання - це заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Як зазначалося вище, за актом прийому-передачі від 31 жовтня 2013 року від ТОВ «МКДУ» до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» передані не тільки активи і зобов'язання, а також і все майно, товарно-матеріальні цінності. Тобто, по даному акту здійснена не передача інформації по рахункам, а фактично було передано майно та товарно-матеріальні цінності. При цьому, були дотримані вимоги вищевказаної Інструкції, оскільки у додатку до акту-прийому передачі від 31 жовтня 2013 року вказано, що по рахунку 48 «Цільове фінансування і цільові надходження» були передані 184477724 грн. 91 коп. Цей рахунок передбачений Інструкцією для обліку та узагальнення інформації про наявність та рух коштів фінансування заходів цільового призначення. На цьому рахунку обліковуються і цільові внески фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, відображення внесків учасників будівництва на рахунку 48 відповідає положенням чинного законодавства, вимогам Інструкції, на яку посилається Відповідач, і не потребує додаткового відображення на рахунках 30 «Готівка» та 31 «Рахунки в банках».

Твердження відповідача, що суд не дослідив належним чином усі матеріали справи, не надав оцінки доказам щодо того, що передача інвестицій на баланс ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» відбувалась в рамках договірних зобов'язань, є помилковими. Під час судового розгляду справи за позов ОСОБА_1 про солідарну відповідальність ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» та ТОВ «МКДУ» за порушення умов договору про участь у будівництві, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з тим, що з ним не була укладена 3-стороння угода про заміну сторони у зобов'язанні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, висновків суду не спростовують.

Так, відповідач, посилаючись на положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, зазначає, що Господарським судом Харківської області вже розглядався спір про той самий предмет (вклад ОСОБА_1 за договором про участь у будівництві № 37 від 06 квітня 2005 року) з тих самих підстав (розірвання договору з ТОВ «МКДУ»). Вимоги позивача про повернення вкладу у будівництво до ТОВ «МКДУ» були задоволені господарським судом Харківської області 30 червня 2015 року. Таким чином, на думку відповідача, рішенням суду у господарській справі встановлено, що саме ТОВ «МКДУ» є боржником у зобов'язанні щодо повернення вкладу ОСОБА_1

Однак, викладена позиція відповідача є необґрунтованою.

У цивільному позові до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», що є предметом розгляду у даній справі, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» частину свого вкладу в розмірі 355302 грн. 00 коп., як безпідставно набуті в 2013 році грошові кошти, що були без узгодження з ним передані від ТОВ «МКДУ» до ТВ «СІ-ПІ-ЕМ». Також, позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі включали сплату процентів за користування чужими грошовими коштами та відшкодування моральної шкоди.

У заяві ж поданій до Господарського суду Харківської області ОСОБА_1 просив визнати його кредиторські вимоги в межах процедури банкрутства ТОВ «МКДУ» в розмірі 956143 грн. 73 коп.

Ухвалою суду від 30 червня 2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого увійшли в тому числі й вимоги ОСОБА_1 у сумі 956143 грн. 73 коп.

Реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство - це офіційно визнаний та затверджений рішенням господарського суду акт, що використовується для цілей задоволення вимог кредиторів під час провадження у справі. Вимоги ОСОБА_1 погашені не були.

Про стягнення коштів з боржника господарський суд рішення не приймав. У господарському суді не досліджувались обставини, пов'язані з передачею частини вкладу позивача до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ», яка була передана без узгодження з позивачем.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи представником позивача в обгрунтування заперечень на апеляційну скаргу надано копію ухвали Господарського суду Харківської області від 14 листопада 2017 року про задоволення заяви ОСОБА_1 від 22 червня 2017 року про виключення грошових вимог з реєстру вимог кредиторів. Ухвалою суду виключено з реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ОСОБА_1 в сумі 335302 грн.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «МКДУ» в особі ліквідатора Єрьоміної О.Ю., не призвело до неправильного вирішення справи та відповідно не є підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Отже, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381-384, 289, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 06 березня 2018 року.

Головуючий -

Судді:

Повне судове рішення складено 03 березня 2018 року.