Справа №463/3488/17
Провадження №2-о/463/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника заінтересованих осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 про залишення без розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

встановив:

Заявник в порядку окремого провадження звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що вона спільно проживала з ОСОБА_5 з квітня 2015р. до дня його смерті 23.09.2016р.; встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, який був її чоловіком та встановити місце відкриття спадщини після смерті останнього за адресою м. Сієтл, штат Вашингтон, Сполучені Штати Америки.

Представник заінтересованих особі адвокат ОСОБА_3, повноваження якого підтверджуються нотаріально посвідченими довіреностями від 25.01.2018р. подав до суду заяву про залишення без розгляду вказаної заяви, оскільки в таких правовідносинах наявний спір про право. Зокрема, згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 останнім місцем проживання останнього є м. Кривий Ріг, тоді як в заяві зазначено, що місцем відкриття спадщини є м. Сієтл, штат Вашингтон, Сполучені Штати Америки, з чим незгодні заінтересовані особи.

Крім того, в провадженні Інгулецького районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом заінтересованих осіб про визнання неправомірною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Учать в такій справі як третя особа приймає заявник, представник якої у відзиві на позовну заяву не погодилась з позовом та повідомила, що стосовно законності заведення спадкової справи, визначення кола спадкоємців, спадкової маси, та інших дій ними заявлено відповідний позов. Вказане свідчить про те, що має місце спір про право, у звязку з чим заява підлягає залишенню без розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, заявника та її представника, які заперечили проти обґрунтованості такого клопотання оскільки спору про право не вбачають, судом в порядку ч. 2 ст. 244 ЦПК України поновлено судовий розгляд для зясування, обставин, з приводу яких триває спір та у звязку з цим в судовому засіданні 30.01.2017р. оголошено перерву.

До початку наступного судового засідання представники заявника та заінтересованих осіб подали до суду копії позовних заяв ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення Державного нотаріуса Пятої Криворізької державної нотаріальної контори про визнання ОСОБА_2 спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 та про визнання незаконною відмови цього державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, представник заінтересованих осіб надав копію позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2017р. та зобовязати останнього видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

В судове засідання для вирішення питання про залишення заяви без розгляду представник заявника не зявилась, заявою до суду просить вирішити таке клопотання у її відсутності.

Представник заінтересованих осіб в судове засідання також не зявився, скерував до суду заяву, в якій просить вирішити таке клопотання у його відсутності. Крім того, зазначає, що факт шлюбу є доведений, у звязку з чим для подальшої реалізації прав ОСОБА_6 відсутня потреба додатково звертатись до суду із заявою про встановлення факту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідиши подані докази, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 6 ст. 294 ЦПК України, Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічна за змістом норма закріплена в ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.137-140), провадження у якій відкрито ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 07.12.2017р. (а.с.99), в такій оскаржується відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, тоді як третя особа у цій справі заявник ОСОБА_4 у відзиві на таку позовну заяву заперечує правильність дій нотаріуса щодо порядку заведення спадкової справи, і зокрема, місця відкриття спадщини.

Оскільки за таких обставин відносно вимоги про місце відкриття спадщини існує спір, такий підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у звязку з чим в цій частині заяву належить залишити без розгляду.

Крім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відтак, оскільки в порядку окремого провадження належить розглядати виключно вимоги про встановлення факту постійного проживання, в частині вимоги про встановлення факту прийняття спадщини заяву також належить залишити без розгляду.

Що стосується вимоги про встановлення факту спільного проживання заявника з спадкодавцем, в цій частині розгляд справи належить продовжити.

Зокрема, згідно п. 2 зазначеної вище Постанови, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Необхідність розгляду такої категорії справи в порядку позовного провадження, відповідно до змісту абз. 1 п. 2 цієї Постанови повязується з тим, якщо вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

В заяві від 22.02.2018р. (а.с.135) представником заінтересованих осіб зазначено, що факт шлюбу є доведений. В позовній заяві (а.с.138), яка перебуває на розгляді Інгулецького районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області заінтересовані особи визнають, що іншим спадкоємцем першої черги за законом є заявник ОСОБА_4 як дружина померлого і при цьому, останні неодноразово запрошували її до прийняття спадщини.

Вказане свідчить про те, що в частині вимоги про встановлення факту спільного проживання спір про право відсутній, оскільки за наведених вище обставин визнання заявника спадкоємцем першої черги за законом, факти, які можуть бути встановленні рішенням суду жодним чином не вплинуть на права та обовязки заінтересованих осіб.

Так само, не свідчить про наявність спору про право та обставина, що заявник на думку заінтересованих осіб не прийняла спадщину, оскільки за змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що знову ж таки, залежить від поважності причин пропуску такого строку, а не від наявності згоди інших спадкоємців. Заперечення таких спадкоємців проти поновлення цього строку не може ототожнюватись зі спором про право відносно вимоги про встановлення факту спільного проживання.

Тому, в цій частині заява не підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 294, 315 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1272 ЦК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_4, заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині вимог про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, який помер 23.09.2016 року, встановлення місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 23.09.2016 року за адресою м. Сієтл, штат Вашингтон, Сполучені Штати Америки залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_4, що такі вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження шляхом предявлення відповідного позову на загальних підставах.

Продовжити розгляд справи за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині вимог про встановлення факту спільного проживання.

Ухвала в частині залишення заяви без розгляду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.