Справа № 442/4990/14-ц
Провадження № 4-с/442/8/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк", на діїї головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачеві

в с т а н о в и в :

Скаржник Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк", звернулося в суд зі скаргою на діїї головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачеві

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що на примусовому виконанні Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист, виданий, 15.01.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом по справі № 442/4990/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк"» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9676.20 доларів США. 30.10.2017 року державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. При винесенні постанови, останній керувався п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження». Вважає такі дії безпідставними та неправомірними так як державний виконавець не вжив усі можливі заходи для примусового виконання рішення, не вчинив дій, щодо перевірки майнового стану боржника. Тому просить скасувати зазначену постанову, та поновити виконавче провадження.

В судове засідання сторони , які беруть участь у справі не зявилися, що відповідно до ст. 450 ЦПК України судовий розглядпроведено участі сторін, де їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк", на діїї головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачеві, слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5ст. 124 Конституції України: «Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.»

Згідно з ч.2ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист, виданий, 15.01.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом по справі № 442/4990/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк"» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9676.20 доларів США.

30.10.2017 року державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Щодо стосується самої постанови про повернення виконавчого документу стягувачу то за ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, згідно ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно ст. 3 ЗУ України « Про виконавче провадження» відповідно до нього закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбаченихЗаконом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;) рішень (постанов) субєктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

У відповідності Закону України « Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Згідно п. 9 ч. 1 ст 37 ЗУ « Про виконавче провадження» Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" зазначений Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Державним виконавцем не представлено документів, які б свідчили про заходи щодо примусового виконання рішення суду, відсутні дані про належне повідомлення скаржника про відкриття виконавчого провадження, чи застосовували до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки державним виконавцем державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції не було здійснено виконавчі дії по своєчасному та послідовному виконанню рішення суду у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк", на діїї головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачеві слід скасувати.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк", на діїї головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачеві, задоволити.

Визнати дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області неправомірними.

Скасувати постанову ВП № 50167050 про повернення виконавчого документу від 30.10.2017 року винесену державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.І. Гарасимків