Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження №22ц/778/704/18
головуючий у 1 інстанції: Діденко Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та апеляційну скаргу Приазовської районної державної адміністрації на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Приазовської районної державної адміністрації, треті особи: Приазовська районна рада, Запорізької області, опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа I-III ступенів «Азимут», про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати як незаконний наказ «Про припинення трудового договору (контракту)» № 104-К виданий 23 серпня 2017 року відділом освіти, молоді та спорту Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області; поновити його на посаді директора Приазовської спеціалізованої школи I-III ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області; стягнути з Приазовської районної державної адміністрації на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 серпня 2017 року по день ухвалення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2005 року позивач був призначений на посаду директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області. 30.03.2017 року Приазовською районною радою прийнято рішення «Про створення опорного навчального закладу - Приазовська спеціалізована школа І-Ш ступенів «Азимут» та його філій», яким вирішено створити опорний навчальний заклад шляхом реорганізації (злиття) інших закладів, в тому числі Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-Ш ступенів «Азимут». 21.04.2017 року відповідач попередив позивача про зміну істотних умов праці та наступне припинення трудового договору на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з припиненням юридичної особи Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-Ш ступенів «Азимут». 19.06.2017 року позивач подав до відділу освіти, молоді та спору Приазовської районної державної адміністрації заяву про згоду на продовження роботи у змінених істотних умовах праці. З 03.07.2017 року по 27.08.2017 року позивачу була надана щорічна відпустка. 19.07.2017 року Приазовською районною радою було прийнято рішення № 6, яким погоджено моє звільнення з 28.08.2017 року. 28.08.2017 року позивач був ознайомлений з наказом № 104-К від 23.08.2017 року про звільнення з посади на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки він дав згоду на продовження роботи у змінених істотних умовах праці, але жодних пропозицій йому не надходило і він просто був звільнений за п. 6 ст. 36 КЗпП. Відповідно до ч. З, 4 ст. 36 КЗпП, реорганізація підприємства не є підставою для припинення трудового договору. У зв'язку з цим, позивач просив скасувати наказ про звільнення, поновити його на посаді та .стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року позов задоволено частково. Скасовано як незаконний наказ «Про припинення трудового договору (контракту)» № 104-К виданий 23 серпня 2017 року відділом освіти, молоді та спорту Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області. Поновлено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів № 1 «Азимут». Стягнуто з Приазовської районної державної адміністрації () на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21706 (двадцять одна тисяча сімсот шість) грн. 51 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду представник Приазовської районної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції у складі колегії суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що починаючи з 2005 року позивач обіймав посаду директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів № 1 «Азимут».

30 березня 2017 року Приазовською районною радою прийнято рішення № 4 «Про створення опорного навчального закладу - Приазовська спеціалізована школа I-III ступенів «Азимут» та його філій», яким вирішено створити опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа I-III ступенів «Азимут» шляхом реорганізації (злиття) інших навчальних закладів, в тому числі Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів «Азимут», утворити філії опорного навчального закладу, припинити юридичні особи, зокрема Приазовську різнопрофільну спеціалізовану школу I-III ступенів «Азимут», та визначено опорний навчальний заклад правонаступником всіх навчальних закладів, які увійшли до його складу.

21 квітня 2017 року Приазовською районною державною адміністрацією ОСОБА_5 попереджений про зміну істотних умов праці, а саме про припинення юридичної особи Приазовська різнопрофільна спеціалізована школа I-III ступенів № 1 «Азимут» у зв'язку з реорганізацією (шляхом злиття) та створення нової юридичної особи - опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа I-III ступенів «Азимут», та запропоновано переведення на посаду вчителя або взяття участі у конкурсі на посаду директора опорного навчального закладу. Також, роз'яснено, що у випадку відмови від роботи на нових умовах або не проходження конкурсу, позивача буде звільнено на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України.

19 червня 2017 року ОСОБА_5 подав відповідачу заяву, в якій повідомив про згоду на продовження роботи у змінених істотних умовах праці.

30 червня 2017 року позивач подав відповідачу заяву, в якій просив перевести його на посаду вчителя біології та хімії з 29.08.2017 року.

Наказом Приазовської районної державної адміністрації № 51-В від 30.06.2017 року позивачу надано щорічну основну відпустку з 03 липня 2017 року до 28 серпня 2017 року (56 календарних днів).

13 липня 2017 року ОСОБА_5 подав відповідачу заяву, в якій повідомив про відкликання ним заяви про переведення на посаду вчителя, та підтвердив попередню заяву працювати зі зміненими умовами праці та дав згоду на такі зміни в роботі.

Наказом Приазовської районної державної адміністрації від 17.07.2017 року № 84-к скасовано наказ про переведення ОСОБА_5 на посаду вчителя у зв'язку з відкликанням заяви про переведення.

Рішенням Приазовської районної ради Запорізької області від 19.07.2017 року № 6 погоджено звільнення з посади, з 28.08.2017 року, директора Приазовської РСШ I-III ступенів № 1 «Азимут» у зв'язку з реорганізацією комунальної установи (а.с. 16).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 11.07.2017 року внесені відомості про створення комунальної установи опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-Ш ступенів «Азимут» (), директором якого призначено ОСОБА_6 за результатами конкурсу з 11.07.2017 року (а.с. 32, 25, 35-38).

Наказом № 104-К від 23.08.2017 року «Про припинення трудового договору (контракту)», позивача звільнено з посади директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-Ш ступенів № 1 «Азимут» у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України, як підстава для звільнення вказано заяву ОСОБА_5 від 13.07.2017 року та рішення районної ради № 6 від 19.07.2017 року (а.с. 17).

Із зазначеним наказом позивач ознайомлений 28.08.2017 року, про що свідчить зроблений ним підпис.

Згідно з копією журналу реєстрації трудових книжок, 28.08.2017 року позивачу було видано трудову книжку із записом про звільнення (а.с. 52-53).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ст. 5 Кодексу законів про працю України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 36 КЗпП України передбачено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до частин 3, 4 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Аналізуючи зміст письмового попередження позивача від 21 квітня 2017 року про зміну істотних умов праці, суд прийшов до вірного висновку, що в змісті документу взагалі не йдеться про зміну істотних умов праці, оскільки відповідачем не зазначено, в чому саме полягають зміни істотних умов праці, у відповідності зі статтею 32 КЗпП України.

Натомість у попередженні зазначено про майбутнє припинення юридичної особи у зв'язку з реорганізацією і запропоновано позивачу переведення на іншу посаду або прийняття участі у конкурсі на посаду директора опорного навчального закладу, що в розумінні ст. 32 КЗпП України не є зміною істотних умов праці.

За ч. 1 ст. 32 КЗпП України, переведення працівника на іншу роботу можливе тільки за його згодою. Звільнення працівника у зв'язку з реорганізацією, якщо вона супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, можливе лише на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Отже, як зазначив суд попередньої інстанції, при попередженні позивача про зміну істотних умов праці відповідач не дотримався вимог закону, фактично попередивши позивача про майбутнє звільнення у випадку відмови від переведення на іншу роботу. Крім того, відповідачем проігноровані заяви позивача від 19.06.2017 року та 13.07.2017 року, якими ОСОБА_5 погодився на продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у відповідача не було підстав для звільнення позивача за п. 6 ст. 36 КЗпП України як такого, що відмовився від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, і таке звільнення не можна вважати законним.

Апеляційний суд в складі колегії суддів погоджується з таким висновком.

Статтею 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Заявляючи позовні вимоги, позивач просив суд поновити його на посаді директора новоствореного шляхом реорганізації (злиття) опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа I-III ступенів «Азимут» (), посилаючись на те, що цей навчальний заклад є правонаступником Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів № 1 «Азимут», і посада директора опорного навчального закладу є тотожною посаді, яку займав ОСОБА_5

Проте, як свідчить виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб (а.с. 98), та визнано представниками відповідача в судовому засіданні, юридична особа Приазовська різнопрофільна спеціалізована школа І-Ш ступенів № 1 «Азимут» () знаходиться на стадії припинення, але не ліквідовано.

Представники відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції визнали, що фактично посада директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів № 1 «Азимут» існує, і рішення про її скорочення не приймалось.

Таким чином, суд попередньої інстанції прийшов також до вірного висновку, що позивач обґрунтовано підлягає поновленню на тій посаді, з якої його було незаконно звільнено, а саме на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів № 1 «Азимут», і те, що юридична особа знаходиться в стадії припинення не може бути перешкодою для поновлення трудових прав позивача.

Доводи апеляційної скарги позивача, стосуються обставин які виникли після ухвалення рішення судом першої інстанції, а тому не можуть вказувати на наявність підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги державної адміністрації про припинення діяльності учбового закладу, про пропуск строку звернення до суду на декілька днів зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують його висновків. Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та апеляційну скаргу Приазовської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 13 лютого 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: