Провадження №2/193/115/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

02 березня 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Мельниковій Т. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Першотравенська сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2017 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 - чоловік її рідної тітки ОСОБА_4. Спадкоємців за законом жодної черги ОСОБА_3 не мав, його дружина ОСОБА_4 померла раніше нього ІНФОРМАЦІЯ_3.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_3 є земельна ділянка площею 8,440 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_4, виданого державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3812, та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 16 березня 2009 року головою Софіївської районної державної адміністрації, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 36.

01.06.2014 року ОСОБА_3, як власник вищевказаної ділянки і орендодавець уклав із ТОВ «Южне» договір оренди земельної ділянки стром на п'ять років, і ці відомості відображені в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 9 грудня 2008 року державним нотаріусом першої Дніпродзержинської нотаріальної контори за реєстровим № 1-3814, згідно з яким заповів вищевказану земельну ділянку в рівних частках позивачу і відповідачу ОСОБА_1, яка є рідною сестрою позивача. Копії даного заповіту у позивача немає.

26 квітня 2017 року позивач, як спадкоємиця за заповітом, подала приватному нотаріусу Кам'янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на свою частину вищевказаної земельної ділянки після смерті ОСОБА_3, а у разі неможливості видачі свідоцтва просила видати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії для звернення до суду.

26 квітня 2017 року приватний нотаріус Кам'янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. зареєструвала в спадковому реєстрі спадкову справу № 60573914 (номер у нотаріуса 25/2017) після смерті ОСОБА_3 та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи тим, що позивач, і відповідач ОСОБА_1 пропустили строк для прийняття спадщині після смерті ОСОБА_3 та запропонувала в судовому порядку вирішити дане питання.

Дійсно, ні позивач, ні відповідач ОСОБА_6 не звертались в шестимісячний строк з для відкриття спадщини до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_3, але позивач фактично прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, бо постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично до дня своєї смерті проживав в квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира належить ОСОБА_6 , де позивач проживала з 2012 року до моменту смерту ОСОБА_3

До 2012 року ОСОБА_3 проживав в квартирі позивача один. Станом на 2012 рік здоров'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому на той час виповнилося 88 років, значно погіршилося. Він хворів на серцеві захворювання, гіпертонічну хворобу тощо, страждав від болю у суглобах, пересувався за допомогою палиці, мав значні вади зору, не виходив з квартири, а тому потребував стороннього піклування та догляду. ОСОБА_3 не мав кровних родичів, які б могли про нього піклуватися. Позивач - племінниця його дружини, була найближчою йому людиною. Її вселення у квартиру в 2012 році для спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 значною мірою було зумовлено його безпорадністю та необхідністю догляду за ним.

В період з квітня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто по день смерті спадкодавця, позивач проживала в квартирі разом із ОСОБА_3, що засвідчується актом НОМЕР_3 про проживання, виданим Комунальним підприємством Кам'янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 11.08.2017 року.

Майже п"ять років позивач доглядала ОСОБА_3 , а після смерті поховала його.

Проте нотаріусом не було враховано той факт, що позивач прийняла спадщину.

Дана земельна ділянка знаходиться на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Експертна грошова оцінка земельної ділянки на момент звернення з позовом до суду становить 68600,00 грн., а 1/2 частка - 34300,00 грн.

Позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,440 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровський області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач у судове засідання не з"явився, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи Девладівської сільської ради, належним чином повідомлений у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 - чоловік її рідної тітки ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.11). Спадкоємців за законом жодної черги ОСОБА_3 не мав, його дружина ОСОБА_4 померла раніше нього ІНФОРМАЦІЯ_3.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_3 є земельна ділянка площею 8,440 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровський області, що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_4, виданого державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3812(а.с.9), та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 16 березня 2009 року головою Софіївської районної державної адміністрації, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 36(а.с.8).

01.06.2014 року ОСОБА_3, як власник вищевказаної ділянки і орендодавець уклав із ТОВ «Южне» договір оренди земельної ділянки стром на п'ять років, і ці відомості відображені в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 9 грудня 2008 року державним нотаріусом першої Дніпродзержинської нотаріальної контори за реєстровим № 1-3814, згідно з яким заповів вищевказану земельну ділянку в рівних частках мені і відповідачці ОСОБА_1, яка є рідною сестрою позивача. Копію даного заповіту нотаріус позивачу не надає.

26 квітня 2017 року позивач, як спадкоємиця за заповітом, подала приватному нотаріусу Кам'янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на свою частину вищевказаної земельної ділянки після смерті ОСОБА_3, а у разі неможливості видачі свідоцтва просила видати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії для звернення до суду(а.с.14).

26 квітня 2017 року приватний нотаріус Кам'янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. зареєструвала в спадковому реєстрі спадкову справу № 60573914 (номер у нотаріуса 25/2017) після смерті ОСОБА_3(а.с.13) та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи тим, що позивач, і відповідач ОСОБА_1 пропустили строк для прийняття спадщині після смерті ОСОБА_3 та запропонувала в судовому порядку вирішити дане питання.

ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично до дня своєї смерті проживав в квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира належить ОСОБА_6 , де позивач проживала з 2012 року до моменту смерту ОСОБА_3

До 2012 року ОСОБА_3 проживав в квартирі позивача один. Станом на 2012 рік здоров'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому на той час виповнилося 88 років, значно погіршилося. Він хворів на серцеві захворювання, гіпертонічну хворобу тощо, страждав від болю у суглобах, пересувався за допомогою палиці, мав значні вади зору, не виходив з квартири, а тому потребував стороннього піклування та догляду. ОСОБА_3 не мав кровних родичів, які б могли про нього піклуватися. Позивач - племінниця його дружини, була найближчою йому людиною. Її вселення у квартиру в 2012 році для спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 значною мірою було зумовлено його безпорадністю та необхідністю догляду за ним.

В період з квітня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто по день смерті спадкодавця, позивач проживала в квартирі разом із ОСОБА_3, що засвідчується актом НОМЕР_3 про проживання, виданим Комунальним підприємством Кам'янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 11.08.2017 року.

Майже п"ять років позивач доглядала ОСОБА_3 , а після смерті поховала його.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Та обставина, що позивач не може оформити спадщину ОСОБА_3 в позасудовому (нотаріальному) порядку, підтверджується роз'ясненнями приватного нотаріуса Каменського міського нотаріального округу Татарець Т.К. від 29 квітня 2017 року, якими вона відмовила у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та рекомендувала звернутись до суду(а.с.14).

Той факт, що ОСОБА_3 за життя на праві власності належала земельна ділянка площею 8,440 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Першотравенський сільський раді Софіївського району Дніпропетровський області, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_4, виданим державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3812(а.с.9); змістом Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 16 березня 2009 року головою Софіївської райдержадміністрації, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 36(а.с.8), інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 91603085 від 10.07.2017 р.,(а.с.10), з якої вбачається, що спірній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер НОМЕР_1, що ОСОБА_3 як власник був орендодавцем цієї земельної ділянки згідно договору оренди з ТОВ «Южне» від 01.06.2014 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.06.2014 року.

Той факт, що позивач є спадкоємицею ОСОБА_3 за заповітом, підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3(а.с.11); змістом його заповіту, посвідченого 9 грудня 2008 року державним нотаріусом першої Дніпродзержинської нотаріальної контори за реєстровим № 1-3814, оригінал якого зберігається в матеріалах спадкової справи № 60573914, відкритої 26.04.2017 р. приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Татарець Т.К.; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 60573914 після смерті ОСОБА_3(а.с.13); матеріалами цієї спадкової справи в цілому.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому в мене є всі законні права на земельну ділянку.

Дана земельна ділянка знаходиться на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, тому в якості третьої особи залучаю дану територіальну громаду в особі Першотравенської сільської ради.

Експертна грошова оцінка земельної ділянки на момент звернення з позовом до суду становить 68600,00 грн., а 1/2 частка - 34300,00 грн.

На підставі зі. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обовязки спадкодавця, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно зі ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розмішені.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається і-ншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем право власності на 1/2 частку земельної ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Тому, керуючись ст.ст.12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.16,328,392,1216-1223,1225,1233,1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Першотравенська сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,440 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровський області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Шумська