Справа № 444/2781/17
Провадження № 2/444/251/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації, 3-тя особа : Орган місцевого самоврядування Липницька сільська рада Жовківського району про визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що він народився та проживає в с. Голокамянка Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області. Його мама, ОСОБА_2, була членом та працювала у сільськогосподарському підприємстві і тому мала право приватної власності на земельну частку (пай). Липницька сільська рада Жовківського району, на території якої знаходиться земельна ділянка, на підставі свого рішення № 1 від 09.08.1994 року передала їй у приватну власність земельну ділянку без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості площею 2.30 га , а за уточненими даними 1,89 га. Липницька сільська рада Жовківського району на підставі свого рішення видала на імя мами позивача, ОСОБА_2, Сертифікат зразка Львівської області Серія ЛВ № 082124. Зразок Сертифіката і Книга їх реєстрації дійсні на даний час .

Мамі позивача, ОСОБА_2, необхідно було в Жовківській РДА обміняти Сертифікат зразка Львівської області на єдиний для України зразок Сертифіката, але чому вона цього не зробила позивачу не відомо.

Мама позивача, ОСОБА_2, померла 27 червня 2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, до якого відносилося право приватної власності на земельну частку (пай).

Спадкоємцем першої черги по Закону після смерті мами позивача був батько позивача, (чоловік матері) ОСОБА_3, що помер 05 вересня 2015 року, який за час свого життя на випадок своєї смерті склав заповіт на все своє майно на імя позивача ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем Липицької сільської ради Жовківського району Львівської області 21 січня 2009 року .

На звернення позивача до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину була відкрита спадкова справа та внесена до Спадкового реєстру номер 61473855 .

Рава-Руська державна нотаріальна контора своїм листом № 457/01-16 від 19.09.2017 р. відмовила позивачеві у видачі Свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що відсутній Сертифікат на права на земельну частку (пай) згідно зразка встановлено Кабінетом Міністрів України. Жовківська РДА, в обовязки якої входить видача Сертифікату, теж відмовила у видачі такого.

У звязку із чим позивач звернувся до суду та просить визнати за ОСОБА_1, право на земельну частку (пай), розміром 1.89 га в умовно-кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 35878.84 грн., що знаходиться в с. Голокамянка Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті матері, ОСОБА_2, померлої 27.06.2013 року.

Позивач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_5 районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник третьої особи Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п. 9 до "Прикінцевих та перехідних положень" ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 13 травня 1970 року в м.Рава-Руська Жовківського району Львівської області, що стверджується копією паспорта громадянина України серія КА 793151, вид. Жовківським РВ УМВС України у Львівській області.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народився 13.05.1970 року в м. Рава-Руська Нестеровського району Львівської області і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-АВ № 310254.

З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 406142 вбачається, що ОСОБА_3 помер 05.09.2015 року у віці 83 роки.

З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 327602 вбачається, що ОСОБА_2 померла 27.06.2013 року у віці 76 років.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області 21.01.2009 року. Заповіт заповідачем не змінено та не скасовано.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49674973, який надала Рава-Руська державна нотаріальна контора вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2, номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 61473855.

Із копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 082124, вбачається, що такий виданий ОСОБА_2, яка мешкає в с. Голокамянка Жовківського району Львівської області, в тому, що на підставі рішення Липницької сільської ОСОБА_5 народних депутатів № 1 від 09.08.1994 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,30 га без контурного визначення меж на місцевості. Земельна ділянка розташована не території Липницької сільської ОСОБА_5 народних депутатів с. Голокамянка. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

З листа відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 10.10.2017 року вбачається, що оцінка земель площею 1,89 га. (Сертифікат серії ЛВ № 082124), які розташовані на території Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області, становить 35878,84 грн., з урахуванням коефіцієнтів індексації.

З листа Рава-Руської державної нотаріальної контори від 19.09.2017 року № 457/01-16 вбачається, що Рава-Руська державна нотаріальна контора відмовила гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року, оскільки спадкоємцем не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Додатково позивача повідомлено, що після смерті ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року, в Рава-Руській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 129/2017 р. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) подана ОСОБА_1 05 вересня 2017 року за № 245. Дана справа не може бути вирішена в нотаріальному порядку.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що, ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_2, своєю мамою, до дня її смерті 27 червня 2013 року, в с. Голокамянка, 72, Жовківського району Львівської області, та вели спільне господарство, що стверджується довідкою Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 20.11.2017 року № 1960.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я ОСОБА_2 нового зразка, а тому його позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку.

Суд також враховує те, що, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право на земельну частку (пай), розміром 1.89 га в умовно-кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 35878.84 грн., що знаходиться в с. Голокам»янка Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті матері, ОСОБА_2, померлої 27.06.2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.