Справа №490/5342/17 19.03.2018
Провадження №22-ц/784/290/18
Справа №490/5342/17 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - Лисенко П.П.
Провадження №22-ц/784/290/18
П О С Т А Н О В А

іменемУкраїни

19 березня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

без участі сторін, належних чином повідомлених про час та місце розгляду справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, яка постановлена 06 листопада 2017 року у приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва під головуванням судді Черенкової Н.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и л а:

14 червня 2017 року ОСОБА_3пред'явив до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

24 жовтня 2014 року ОСОБА_2, за нотаріально посвідченою заявою, вийшов із складу учасників ТОВ «Артвал», а належну йому частину в статутному капіталі, яку він оцінив в 18 000 доларів США, відступив на його користь та на користь ОСОБА_4 Так як вказаної суми у позивача не було, у той же день, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 надав позивачу поворотну безвідсоткову позику в розмірі 18 000 доларів США, на строк до 24 жовтня 2015 року.

Оскільки він (позивач) не отримував будь - яких коштів від ОСОБА_2, а укладений договір позики свідчить про факт продажу корпоративних прав, шляхом укладення вказаного договору, то цей договір слід визнати недійсним.

Посилаючись на виписані обставини, ОСОБА_3просив позов задовольнити.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2017 року за позовною заявою ОСОБА_3 було відкрито провадження у справі і призначено її до судового розгляду.

ОСОБА_2 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, закрити провадження в частині вимог до ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю між названими особами спору, а позовну заяву в іншій частині, повернути позивачеві, у зв'язку з непідсудністю цієї справи Центральному районному суду м. Миколаєва, оскільки місцем його проживання є АДРЕСА_1, а позивача - АДРЕСА_2.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду - без змін, оскільки суд постановив її у відповідності з нормами процесуального права.

Відкриваючи провадження у цивільній справі на підставі позовної зави ОСОБА_3, суддя районного суду виходив з того, що вона подана та оформлена в порядку, встановленому ЦПК України, і підсудна саме Центральному районному суду м. Миколаєва, оскільки місце реєстрації одного з відповідачів є територія Центрального району м. Миколаєва, і за вільного волевиявлення позивача, щодо розгляду спору за місцем проживання одного з відповідачів, він повинен був відкрити провадження у справі і приступити до її вирішення.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.

Так, відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 8 Закону України від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України(статті 1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Так, за ч. 1 ст. 27 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до фізичної особи пред'являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, відповідно до ч. 15 ст. 28 ЦПК України, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Як вбачається з довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстраціє місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 17 листопада 2017 року (а.с. - 50) відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Оскільки зазначена адреса за своєю територіальністю відноситься до Центрального району м. Миколаєва, то за дотримання позивачем порядку подання та оформлення позовної заяви за місцем проживання хоча б одного з відповідачів, Центральний районний суд м. Миколаєва зобов'язаний був її прийняти, і на її підставі - відкрити провадження у справі.

Саме так і діяв названий суд 1 інстанції, вчинивши з таких же мотивів вказану процесуальну дію, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про непідсудність даної цивільної справи Центральному районному суду м. Миколаєва, то воно не може бути взяте до уваги, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні саме названою особою чинного процесуального законодавства щодо підсудності цивільних справ.

Так, названа особа зазначає, що ОСОБА_4 не може бути відповідачем у даній справі, оскільки сторонами спірного договору позики є лише він та позивач. Між тим, при вирішенні питання про підсудність справи певному суду, суд не може робити висновки по суті справи, в тому числі і щодо належного відповідача, а тому продовжують діяти правила підсудності справ, встановлені параграфом 3 глави 2 Цивільно процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: П.П.Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В.Серебрякова

____

Повний текст постанови складено 19 березня 2018 року.