У х в а л а

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 686/17625/15-ц

провадження № 61-5634св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

представник позивача - Веретюк ОленаАнатоліївна,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув питання про зупинення касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі представника - Веретюк Олени Анатоліївни, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року в складі судді Заворотної О. Л. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року у складі суддів: Спірідонової Т. В., Купельського А. В., Фанди В. П., до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі -ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 18 тис. дол. США зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитом на строк з 20 березня 2008 року по 20 березня 2018 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 відповідно до договору іпотеки від 20 березня 2008 року передала у іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив первісного кредитора у зобов'язаннях.

Посилаючись на те, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 28 липня 2015 року її кредитна заборгованість становила 349 641 грн 66 коп. і така заборгованість перевищує вартість предмету іпотеки, позивач просив у рахунок погашення вказаного боргу звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності на нього ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року у позові ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що застереження у договорі іпотеки від 20 березня 2008 року про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки стосується позасудового способу врегулювання спору між сторонами і може бути реалізовано лише шляхом укладення між сторонами та за їх погодженням окремого договору про таке врегулювання спору. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку» є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 рокурішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що визнання права за статтею 16 ЦК України є способом захисту особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тобто, у разі встановлення у договорі іпотеки такого звернення стягнення на предмет іпотеки, як визнання права власності на нього, іпотекодержатель на підставі статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Відповідно до положень пункту 12.3.1 іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання у порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку».

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку» є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку із чим касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» задоволенню не підлягає.

29 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Положеннями пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 760/14438/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року. Ухвала Верховного Суду від 25 січня 2018 року мотивована необхідністю відступу від висновку щодо застосування статті 37 Закону України «Про іпотеку», викладеному в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України.

Враховуючи те, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано судове рішення у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Веретюк ОлениАнатоліївни про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі представника - Веретюк Олени Анатоліївни, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик