Справа № 591/5120/17
Провадження № 2/591/384/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого судді Бурда Б.В.

за участю секретаря - Сітало Я.В..

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу 591/5120/17 за позовом ОСОБА_1 Олегівни (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_2) про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживали у шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, 02.06.2009 року, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач систематично не надає допомоги в утриманні дитини. Тому просить стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі 5000 грн. щомісячно.

У даній справі 02.10.2017 року відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду на 22.11.2017 року. 22.11.2017 року позивачем подана заява про збільшення позовних вимог у звязку з чим розгляд справи відкладено на 18.01.2018 року. 18.01.2018 року розгляд справи відкладено на 13.03.2018 року у звязку з несвоєчасним направлення відповідачем відзиву на позов.

Відповідачем поданий відзив на позов в якому, останній не заперечуючи свого обовязку з утримання дитини зазначив, що аліменти в розмірі визначеному позивачем він сплачувати не має можливості. Зазначив, що працює офіційно та отримує 3200 грн. заробітну плату, окрім того має на утриманні ще одну неповнолітню дитину.

Позивачем подана відповідь на відзив.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що не працює. Відповідач є власником та директором двох підприємств та самостійно визначає розмір своєї заробітної плати. Вона витрачає близько 4000 грн. та утримання дитини у місяць. До того, як вони з відповідачем припинили подружні стосунки, відповідач сплачував по 4000 грн. на місяць жінці, яка є матірю другої дитини відповідача, та з якою в даний час мешкає відповідач.

Представник відповідача позов визнала частково. Зазначила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. на місяць. Пояснила, що відповідач має офіційну заробітну плату та мав би сплачувати аліменти в частці від його доходу. Після припинення подружніх стосунків, фактично сторонами було розподілене майно: кожному з подружжя залишилося житла та автомобілі. Крім того, у позивача залишилися кошти на депозитних рахунках, які вона має використовувати на утримання дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що у позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Зазначені факти підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 та поясненнями сторін у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вимогами ч.1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає аліменти у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ст.191 СК України).

У ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача суд враховує те, що відповідач є власником двох субєктів підприємницької діяльності, які самостійно очолює та їх директором (а.с. 16-19, 31-32); відповідач має у власності обєкти нерухомого майна та два автомобілі, якими він користується. При цьому, відповідач 01.11.2017 року придбав автомобіль (а.с. 47). Також встановлено, що 29.12.2017 року відповідач провів відчуження одного з своїх автомобілів (а.с. 49).

Пояснення представника відповідача про те, що між та позивачем досягнена домовленість з приводу того, що позивачу залишені грошові коти не депозитах для утримання дитини не можуть буди взята судом до уваги, оскільки позивач заперечила дану обставину. При цьому, відповідачем не надано суду доказів укладення між подружжям договору, щодо передачі майна чи грошових коштів з метою забезпечення утримання дитини та виконання аліментних зобовязань на майбутнє.

Також суд не може взяти до уваги посилання відповідача на те, що єдиним його джерелом існування є заробітна плата в загальному розмірі 3200 грн, оскільки це не відповідає способу життя відповідача (придбання та відчуження автомобілів, утримання нерухомості).

Заява відповідача про поганий фінансовий стан підприємств де він працює на посаді директора (єдиним засновником яких є відповідач) не заслуговує на увагу, оскільки, як вбачається з витягу (а.с. 63) одне з даних підприємств придбало 30.01.2018 року автомобіль Мерседес С180 2017 року випуску.

В той же час судом встановлено, що відповідач має ще одну неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яку відповідач відповідно до закону також має утримувати.

З пояснень позивача та відзиву на позову, що був поданий відповідачем, судом встановлено, що у період коли сторони проживали спільно, батьками були створені належні умови проживання дитини. Як зазначив відповідач, їх донька мала можливість жити у комфортних умовах, гарно відпочивати та оздоровлюватися.

Суд зазначає, що розлучення батьків не має впливати на рівень життя дитини та умови її проживання. Рівень та спосіб життя дитини має відповідати, з урахуванням вікових потреб дитини та принципу розумності, рівню життя її батьків.

З огляду на наведене суд вважає, що з урахуванням сімейного та майнового стану відповідача, останній має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї неповнолітньої дитини . Суд вважає за необхідне визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць, оскільки саме такій розмір, з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму, способу життя дитини, що був створений сторонами спільно до розлучення, рівного з батьком обовязку матері утримувати дитину, зможе забезпечити належні умовити утримання та проживання дитини.

За наведених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову.

Також, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. від сплати якого позивач звільнена за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 200, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_1) задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно до її повноліття, аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_1 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_1) , починаючи стягнення з 18 вересня 2017 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 17 березня 2018 року.

Суддя