ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

м.Суми

Справа №581/868/17

Номер провадження 22-ц/788/399/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року в складі судді Кузьмінського О.В., ухваленого у сел. ОСОБА_3, повний текст якого складений 27 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

27 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 20 січня 2010 року між банком і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальниця отримала кредит у розмірі 5900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Скориставшись кредитними коштами, відповідачка не виконала взятих на себе зобовязань з приводу їх повернення, тому станом на 27 вересня 2017 року утворився борг на загальну суму 99377,42 грн., який банк просив стягнути з відповідачки на свою користь.

Заочним рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» виниклу станом на 27 вересня 2017 року заборгованість за кредитним договором б/н від 20 січня 2010 року у розмірі 11667,97 грн., з яких: 4396,39 грн. заборгованості за кредитом, 2063,13 грн. заборгованості по процентам, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 4708,45 грн. штрафу (процентна складова), а також 192 грн. судового збору.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені та комісії відмовлено.

ПАТ КБ «Приватбанк» з вказаним рішенням в частині незадоволених позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом не погодилось та оскаржило його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, заявник просить рішення в частині незадоволених вимог про стягнення процентів за користування кредитом змінити, задовольнивши ці вимоги у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в підписаній відповідачкою 20 січня 2010 року анкеті-заяві містяться умови про розмір базової процентної ставки по кредиту на рівні 3% на місяць на залишок заборгованості, чого суд не врахував. Крім того, 20 січня 2010 року позичальницею підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій також містяться умови кредитного договору про базову відсоткову ставку за користування кредитом на рівні 3 % щомісяця, а також інші умови укладеного договору, у звязку з чим у суду не було законних підстав для нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою Національного Банку України.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції вірно встановлено, що 20 січня 2010 року ОСОБА_4 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, на підставі якої позичальниці була надана платіжна картка «Кредитка «Універсальна» (а.с. 6).

Підписуючи анкету-заяву, ОСОБА_4 погодилась, що анкета-заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Своїм підписом у анкеті-заяві відповідачка засвідчила, що вона була ознайомлена і погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані заявниці для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також в анкеті-заяві йдеться і про те, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

В анкеті-заяві банку надано право в будь-який момент збільшити, зменшити чи анулювати кредитний ліміт, а також обовязок повідомити клієнта про розмір встановленого кредитного ліміту вперше.

Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_4 погодилась, що на кредитній картці «Кредитка «Універсальна» встановлюється 30 днів пільгового періоду, кредитний ліміт складає 900 грн., а базова процентна ставка по кредиту становить 3% на місяць на залишок заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог банк надав розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що за кредитним договором № б/н від 20 січня 2010 року станом на 27 вересня 2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 99377,42 грн., яка складається з: 4396,39 грн. заборгованості за кредитом, 85493,05 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4279,53 грн. пені, а також 500 грн. фіксованої частини штрафу та 4708,45 грн. його процентної складової (а.с. 3-5).

З наданого банком розрахунку заборгованості також вбачається, що за період з 20 січня 2010 року по 27 вересня 2017 року позичальниця використовувала кредитні кошти та частково повертала їх банку, що також підтверджується і випискою по її особовому рахунку № 9992****1878770, в якому відображений рух коштів за карткою кредитного договору № 4149****9276 за період з 21 січня 2010 року по 30 листопада 2017 року (а.с. 41-48).

Термін дії кредитної картки № 4149****9276 був встановлений до 31 жовтня 2013 року (а.с. 49, 78).

З 21 січня 2010 року відповідачка почала використовувати кредитні кошти банку і частково повертала борг, здійснивши останній платіж 07 лютого 2015 року на суму 14,97 грн.

За спірний період, тобто, з 20 січня 2010 року по 27 вересня 2017 року, банк нараховував відсотки за користування кредитом, а саме: з 20 січня 2010 року до 02 січня 2013 року банк застосовував процентну ставку 36 % річних; з 02 січня 2013 року до 01 вересня 2014 року проценти нараховувались по ставці 30 % річних; з 01 вересня 2014 року до 01 квітня 2015 року по ставці 34,8 % річних; з 01 квітня 2015 року по 27 вересня 2017 року по ставці 43,2% (а.с. 3-5).

Водночас, позивач надав апеляційному суду Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яку 20 січня 2010 року підписала позичальниця ОСОБА_4 і яка містить умови щодо базової відсоткової ставки на рівні 3 % за місяць (або 36 % річних). Умов щодо одностороннього збільшення банком процентної ставки вказана Довідка не містить, додаткових угод з цього приводу сторони не укладали, а доказів на підтвердження зворотного суду не надано.

Згідно зі ст. 628 ЦК України (у чинній редакції) зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ч. 1 ЦК України (у редакції, чинній на момент підписання Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду») розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Частиною 3 цієї ж статті було передбачено, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

На момент підписання анкети-заяви та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» обумовили базову процентну ставку на рівні 3 % за місяць (36 % річних) без зазначення можливості про її зміну, тобто, сторонами не узгоджені ні процедура зміни процентної ставки, ні можливість її зміни взагалі.

Підпункт 5.3 п. 5 Умов і Правил надання банківських послуг хоча і містить можливість односторонньої зміни банком тарифів, проте, всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ст. 11 ч. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції від 01 грудня 2005 року) позичальницею цей документ не підписаний, тобто, відносно відповідачки банком не дотримано вимог щодо передачі їй оригіналу Умов і Правил надання банківських послуг, тому вказаний документ не можна вважати складовою частиною укладеного кредитного договору, а відтак, сторонами не було досягнуто згоди щодо такої істотної умови договору як право банку в односторонньому порядку змінювати тарифи, зокрема і розмір відсотків, і законні підстави для нарахування банком та стягнення судом вказаної складової кредитного боргу відсутні.

Отже, за відсутності попередньої згоди позичальниці на зміну процентної ставки, тобто, за відсутності такої можливості взагалі, слід виходити з умов кредитного договору про базову процентну ставку на рівні 3 % щомісячно (або 36 % річних) на залишок непростроченого боргу.

Відтак, слід вважати, що ОСОБА_4 мала обовязок перед банком сплачувати не більше, ніж 3 % за користування кредитними коштами за місяць (36% річних), а тому позовні вимоги в частині стягнення з неї 85493,05 грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню, а рішення суду в цій частині зміні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції заявником апеляційної скарги був наданий альтернативний розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 січня 2010 року, який був проведений у відповідності до погоджених сторонами умов договору на момент його укладення, тобто, виходячи з процентної ставки 3% щомісяця (або 36 % річних) (а.с. 73-76).

З вказаного альтернативного розрахунку вбачається, що заборгованість по кредиту складає 4396,39 грн., борг по процентам за користування кредитними коштами нарахований у сумі 8316,50 грн., пеня 1269,53 грн. та штраф 1135,64 грн.

Доказів на спростування альтернативного розрахунку кредитної заборгованості суду не надано. До того ж, як вважає колегія суддів, альтернативний розрахунок узгоджується з умовами кредитного договору, на які погодилась відповідачка, підписавши 20 січня 2010 року анкету-заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Враховуючи межі заявлених позовних вимог, а також межі доводів та вимоги апеляційної скарги, так як в апеляційній скарзі позивач просив змінити рішення суду в частині щодо розміру заборгованості по процентам, загальний розмір кредитної заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», становить 13848,53 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 4396,39 грн., стягнення якої позивачем не оскаржується; 8316,50 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та стягнення 1135,64 грн. штрафу, а не 5208,45 грн., як вказав суд першої інстанції, так як розрахунок зменшеного розміру штрафу вчинив позивач, виходячи із зміненого ним же, тобто, зменшеного розміру розрахунку процентів за користування кредитом, що свідчить про те, що у звязку із зменшенням розміру процентів у порівнянні з тим, що був заявлений банком у позові, відповідно, зменшився і розмір штрафу, що має бути стягнутий з відповідача, так як проценти за користування кредитом є однією із складових, з чого визначається штраф.

Отже, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, виходячи із передбаченого у договорі розміру, а стягнув проценти за ставкою Національного Банку України, тим самим, неповно зясувавши обставини, що мають значення для справи, а його висновки в цій частині не відповідають обставинам справи та вимогам закону, а також розмір штрафу визначений з порушенням норм матеріального законодавства, тому рішення суду в зазначеній частині необхідно змінити, стягнувши з ОСОБА_4 на користь банку заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в сумі 8316,50 грн., а штраф у розмірі 1135,64 грн., а всього підлягають стягненню 13848,53 грн. (4396,39 + 8316,50 + 1135,64) заборгованості за кредитним договором, а не 11667,97 грн., з яких 2063,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та 5208,45 грн. штрафу, як визначив суд першої інстанції.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду на підставі ст. 376 ч. 1 п. п. 1, 4; ч. 4 ЦПК України підлягає зміні, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольняються частково, у розмірі 18 %, тому на підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України сплачений ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в суді першої інстанції у сумі 288 грн. (18 % від 1600 грн.) та в апеляційному суді у сумі 432 грн. (18% від 2400 грн.) пропорційно до задоволених позовних вимог слід компенсувати позивачу за рахунок ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4, ч. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 січня 2010 року у сумі 13848 грн. 53 коп., з яких 4396 грн. 39 коп. заборгованість по тілу кредиту, 8316 грн. 50 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом та 1135 грн. 64 коп. штрафу, а не 11667 грн. 97 коп. кредитної заборгованості, з якої: 2063 грн. 13 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5208 грн. 45 коп. штрафи, як вказав суд першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 208 грн. на відшкодування судового збору, а не 192 грн., як вказав суд першої інстанції.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 312 грн. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.Г.Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.І.Собина

ОСОБА_5