Справа № 587/3393/17
УХВАЛА

14 березня 2018 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину домобудівлі та земельної ділянки та їх реальний розподіл. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2006 рік. В період шлюбу та за спільні кошти подружжя в січні 1994 року вони придбали домоволодіння в с. В. В. Вільми Сумського району Сумської області, вул. Першотравнева, 37. Позивач вважав, що має право на ? частину спірного домоволодіння, тому просив постановити рішення, яким визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння, провести розподіл домоволодіння та земельної ділянки у відповідності з долями у праві власності.

13 березня 2018 року представник позивача надала клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок 37 по вул. Першотравнева в с. Великі Вільми Сумського району Сумської області. В обґрунтування своїх вимог представник послалась на необхідність запобігання неправомірному відчуження спірного майна відповідачем та на те, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Разом з тим, клопотання представника позивача належними доказами не обґрунтоване.

Так, представник позивача в заяві про забезпечення позову просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по вулиці Першотравнева будинок 37 в с. Великі Вільми Сумського району, однак у клопотанні не зазначено, кому саме належить вказаний житловий будинок та якими письмовими доказами це підтверджується. До заяви не додано витягів з реєстру щодо підтвердження права власності на спірне майно.

Слід також зазначити, що в заяві про забезпечення позову немає належного обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, що позбавляє суд (згідно ч.3 ст.150 ЦПК України) можливості визначити співмірність заявлених позивачем вимог з заходами забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Згідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч цьому, позивачем та його представником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Не надано суду і переконливих доказів на підтвердження можливості неправомірного відчуження спірного майна відповідачем.

Таким чином, у звязку з тим, що позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд також враховує, що сторони по справі, в тому числі і позивач, не позбавлений можливості протягом всього розгляду справи, за наявності до того підстав, повторно звернутися до суду з відповідним клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок № 37 по вул. Першотравнева в с.В.Вільми Сумського району Сумської області відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А.Степаненко