Справа № 2-988/10
Провадження № 6/0158/9/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно боржника, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно боржника.

Подання обгрунтовує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває ВП №49258848 з виконання виконавчого листа №2-988/10 виданого 06.01.2012 року Ківерцівський районним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТзоВ «Кредитні ініціативи» 5 215 480,12 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит №11-11 від 09.11.2017 року. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 850 грн. та витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 60 грн.

Просить суд звернути стягнення на заставлене майно боржника ОСОБА_2, а саме: адміністративний будинок А-1 площею 281,0 кв.м. та господарську будівлю Б-2 площею 109,8 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Станиля, вул. Івасюка, 75 та земельну ділянку площею 0,2498 га з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Станиля.

В судове засідання державний виконавець не зявився, просив розгляд подання здійснити без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як встановлено судом, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває ВП №49258848 з виконання виконавчого листа №2-988/10 виданого 06.01.2012 року Ківерцівський районним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТзоВ «Кредитні ініціативи» 5 215 480,12 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит №11-11 від 09.11.2017 року. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 850 грн. та витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 60 грн.

Державним виконавцем 20.11.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В подальшому з метою забезпечення виконання рішення державним виконавцем постановою від 01.02.2016 року накладено арешт на все майно боржника.

Судом встановлено, що рішення суду боржником самостійно не виконано.

Згідно договору іпотеки від 09.11.2017 року №11-11 боржником ОСОБА_2 передано в іпотеку наступне майно:

- адміністративний будинок А-1 площею 281,0 кв.м. та господарську будівлю Б-2 площею 109,8 кв.м., що розташовані за адресою: с. Станиля, вул. Івасюка, 75, Дрогобицького району Львівської області та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області 09.11.2007 року за реєстром №2531;

- земельну ділянку площею 0,2498 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с. Станиля Дрогобицького району Львівської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області 09.11.2007 року за реєстром №2525.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ківерцівського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_4 09.11.2007 року за реєстром №2531 ОСОБА_5 передає у власність ОСОБА_2 адміністративний будинок А-1 та господарську будівлю Б-2, що розташовані в с. Станиля, вул. Івасюка, 75, Дрогобицького району Львівської області.

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що право власності на придбане майно виникає після нотаріального посвідчення цього договору та його державної реєстрації у відповідності до вимог ст. 334 ЦК України.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості стосовно реєстрації права власності за боржником ОСОБА_2 відсутні.

Однак, у Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта підтверджується, право власності ОСОБА_2 на вищезазначене майно.

Відповідно до частин першої та другої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

За змістом частини четвертої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За приписами ч. 1 ст. 53 Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ч.ч. 4 та 7 статті 51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Однак, згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, адміністративний будинок та господарська будівля за адресою: с. Станиля, вул. Івасюка, 75, Дрогобицького району Львівської області зареєстровано за ОСОБА_5

Тобто, боржником ОСОБА_2 згідно іпотечного договору від 09.11.2007 року № 11-11 передано в іпотеку майно, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, не здійснивши його державну реєстрацію з 2007 року до даного часу.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, оскільки в даному випадку дане нерухоме майно, зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_5, що виключає таке майно з кола об'єктів, належних до предмету процесуальної дії державного виконавця в межах вирішення питання про виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Крім того, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1, вимоги статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», які б слугували підставою для задоволення подання, не були додержані державним виконавцем.

На даний час державний виконавець має намір вчинити дію щодо звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстроване належним чином, що і стало підставою для звернення до суду із даним поданням.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1, відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника державний виконавець виносить постанову.

Таким чином, дослідивши у повному обсязі матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що вирішення питання про реалізацію рухомого майна боржника і направлення коштів на погашення заборгованості по виконавчому листу, вчинення державним виконавцем всіх можливих дій спрямованих на виконання рішення суду, звернення державного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке являється крайнім заходом, є передчасним, а тому відповідне подання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, Закону України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення повного тексту ухвали.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст ухвали суду виготовлено 15.03.2018 року