Провадження № 2/761/808/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненння боргу, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, у якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за позикою від 28 квітня 2016 року з урахуванням 3% річних в сумі 662 624,40 грн., а також судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 2016 року між сторонами було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до умов якого Позивач передав ОСОБА_2 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 25 000,00 доларів США, зі строком повернення до 01 жовтня 2016 року. Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, та після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає. Так, станом на 19.12.2016 року заборгованість відповідача за договором позики у розмрі 25000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ еквівалентно 658 295,88 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також 3 % річних у розмірі 4 328,52 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність.

Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у позовному провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду Гуменюк А.І. від 19 січня 2017 року по справу було відкрито провадження за участю сторін.

Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненння боргу та передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., який ухвалою від 29 листопада 2017 року призначив справу до розгляду за участю сторін.

Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 28 квітня 2016 року ОСОБА_2 отримала у борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі - 25 000,00 доларів США, із терміном повернення до 01.10.2016 року, про що відповідачем було складено відповідну розписку (а.с. 5).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку прийнятого у Постанові ВСУ від 18.09.2013 р. по справі 6-63цс13.

Статтею 207 ЦК України передбачено, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

З врахуванням вказаних вимог закону, наявності дій по передачі кошів і їх отримання відповідачем згідно розписки між позивачем і відповідачами укладено правочин, який по суті є договором позики.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК).

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України допускається пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Згідно даної розписки, позичальник ОСОБА_2 зобов'язався повернути суму позики не пізніше 01.10.2016 року.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, в порушення умов даного Договору позики, тобто у визначений у розписці строк до 01.10.2016 року, взятих на себе зобов'язань, відповідач ОСОБА_2 не виконав і не повернув належні позивачу грошові кошти.

Таким чином, оскільки відповідач в односторонньому порядку порушив свої зобов'язання та не повернув позивачу отримані грошові кошти в розмірі - 25 000,00 доларів США, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього суму боргу (суму позики) у повному обсязі, відповідно до вимог ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_2 становить у сумі 662 624,40 грн. та складається з: основного боргу в сумі - 25 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2016 року еквівалентно сумі - 658 295,88 грн.; 3% річних за період з 01.10.2016 року по 19.12.2016 року (80 днів прострочення) в сумі - 4328,52 грн.

Надані розрахунки позивача перевірені судом та є такими, що обраховані вірно, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача зазначені кошти.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що Відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, а отже зобов'язаний повернути Позивачу борг в сумі 662 624,40 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені останнім.

Керуючись ст.ст. 207, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050, ст.ст. 12,76,77,78,79,80,81,141, 263,265,280,285,289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікацфйний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) заборгованість за договором позики від 28.04.2016 року у розмірі основного боргу - 25000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2016 року еквівалентно 658 295,88 грн.; 3% річних за період з 01.10.2016 року до 19.12.2016 року (80 днів прострочення) в сумі - 4328,52 грн., а всього в сумі 662 624,40 грн., також судовий збір у розмірі 6626,24 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст складено 01.03.2018р.