У х в а л а

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 286/1388/17-ц

провадження № 61-1145 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 325 ЦПК України (2004 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до суду з пропуском строку на касаційне оскарження вищевказаного рішення суду апеляційної інстанції, оскільки згідно відбитку штампу на поштовому конверті подана 6 лютого

2018 року.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням поважність причин пропуску.

В обґрунтування підстав поновлення строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у зв'язку із зайнятістю на роботі, участь у судовому процесі здійснював через представника

ОСОБА_2 Касаційну скаргу його представником, на адресу суду було направлено вчасно, але ухвалою Верховного Суду від 19 січня

2018 рокуїї було визнано неподаною та повернуто заявникові, у зв'язку з відсутністю повноважень адвоката, на час подання касаційної скарги. Також зазначив, що з 11 листопада 2017 року по 22 грудня 2017 року знаходився у відрядженні. Крім того, про зміни у законодавстві України, що представником у суді може бути адвокат або законний представник, не знав.

Доводи заявника щодо поважності причин пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, оскільки заявник знав про ухвалене рішення суду, так як воно оскаржувалось його представником. Крім того, незнання закону не свідчить про поважність підстав для поновлення процесуального строку, тим більше, що участь у судовому процесі брав представник заявника. Також відрядження ОСОБА_1 було до 22 грудня 2017 року, процесуальний строк для подачі касаційної скарги на рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 листопада 2017 року до 19 грудня 2017 року, а звернувся заявник до Верховного Суду лише 6 лютого 2018 року.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки (частина третя

стаття 27 ЦПК України у редакції 2004 року).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частини третьої статті 328 ЦПК України (2004 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 ЦПК України (2004 року), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Разом з тим у касаційній скарзі заявник просить звільнити

його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі

статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

За вищевказаним положенням Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Однак, як убачається із матеріалів касаційного провадження, з позовом за захистом своїх порушених прав і законних інтересів - про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не останній до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, тому ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору.

Отже, заявникові за подання касаційної скарги до Верховного Суду необхідно сплатити судовий збір.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Розмір ставки судового збору за подання до суду касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором) в розмірі оспорюваної суми.

Ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, заявникові необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 200 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Житомирської області

від 29 листопада 2017 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 квітня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько