РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» березня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В.

за участю секретаря: Оніщук О.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовною завою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 04.09. 2014 року було розірвано.

За час спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_2, аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 01.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Поряд з тим, зазначила, що внаслідок зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги вона не спроможна самостійно забезпечити належний рівень життя дитини. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача є недостатнім і їх не вистачає навіть на найнеобхідніше для щоденних потреб дитини. Окрім того, незважаючи на обов'язки покладені на відповідача законом, останній не виконує рішення суду, а тому станом на 01.10.2017 року за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 14802, 75 грн.

Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Ухвалою судді від 01.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.02.2018 року.

21.02.2018 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи відкладено на 06.03.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, вказувала, що визначений рішенням суду розмір аліментів у сумі 500 грн. наразі є замалим, оскільки неповнолітня донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він не взмозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, оскільки на даний час не працює. Окрім того зазначив, що його позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, а тому відсутні підстави для стягнення з нього аліментів. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду 04.09.2014 р. було розірвано.

Із свідоцтва про народження серія 1-ЕГ № 123532 вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 17.09.2003 року.

Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_2, аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 01.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як стверджується актом обстеження умов проживання від 09.10.2017 року, неповнолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом з матір'ю (позивачем по справі) за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС від 24.10.2017 року № 823 станом на 01.10.2017 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 14802, 75 грн.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.12.2017 року відповідач ОСОБА_2, позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Підставою звернення з позовом про зміну розміру аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дитини, забезпечення їй належного рівня життя, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ч. 2 ст. 182 СК України).

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 25.12.2014 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивачки, як одержувача аліментів та житті її дитини на користь якої стягнуто аліменти.

Так, з дня стягнення аліментів 25.12.2014 року, минуло понад три роки. За цей час дочка підросла, в звязку з чим закономірно, збільшилися витрати на її утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії (дітей віком від 6 до 18 років),

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, зростанням цін, витрати, які несе позивачка на утримання дочки значно перевищують розмір визначених за рішенням суду аліментів, в зв'язку з чим дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини.

Відповідач є працездатною особою, він не перебуває на обліку як безробітний і не позбавлений можливості працевлаштуватися, інших утриманців не має.

Відповідачем будь-яких належних доказів погіршення свого матеріального стану, чи зменшення доходів або погіршення стану здоров'я суду не надано.

Щодо доводів відповідача стосовно відсутності підстав стягнення з нього аліментів у зв'язку із позбавленням його батьківських прав суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що визначений судовим рішенням розмір аліментів необхідно збільшити і вважає за можливе визначити його у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, на підставі ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 25 грудня 2014 року та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, індивідуальний податковий номер платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, індивідуальний податковий номер платника податків НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повне судове рішення складено 07 березня 2018 року.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула