Справа № 180/57/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.,

при секретарі: Новоселецькій К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Марганці цивільну справу № 180/57/18, провадження № 2/180/239/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся через Марганецький міський суд Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 серпня 1989 року він з відповідачем уклав шлюб.

Спільне життя не склалося, внаслідок з різними поглядами на сімю та сімейні цінності. Сімя фактично розпалася, існує формально. З лютого 2013 року спільного господарства не ведуть, проживають окремо.

Просить суд, розірвати шлюб, укладений між ним та Відповідачем.

Позивач на розгляд справи не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність у наданій заяві зазначив, що строк для примирення подружжю не надавати, оскільки сенсу в подальшому в збереженні шлюбу не вбачає.

Відповідач на розгляд справи не зявилася. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи заяву відповідача про те, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права.

12 серпня 1989 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 401002, видане повторно Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04.01.2018 року.

Спільне життя у сторін не склалося у звязку з різними поглядами на сімю та сімейні цінності, з втратою позивачем почуття порозуміння, що суперечить інтересам позивача, та має істотне значення. Сторони проживають окремо, розпочинаючи з лютого 2013 року спільного господарства не ведуть. Сімя розпалася, існує формально.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Спору з приводу спільного майна подружжя немає.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 13, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 серпня 1989 року виконавчим комітетом Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, актовий запис № 6.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 13 березня 2018 року.

Суддя: Ю. А. Тананайська