Справа №303/5886/17
Номер стат. звіту - 47
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3, мешканки, індекс 88000, АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 до ОСОБА_4, індекс 89634, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання права на частку, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права на частку.

Позов мотивований тим, що 13.10.2007 року між позивачем і відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилися діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час перебування у шлюбі, рішенням ХVІ сесії V скликання Жуківської сільської ради Мукачівського району від 17.06.2008 року №148 надано ОСОБА_4 дозвіл на розробку відведення земельної ділянки під будівництво 0,25 га, в с. Жуково по вул.І.Франка, б/н., Мукачівського району, із земель запасу сільської ради і запропоновано ОСОБА_4 замовити у відповідних організаціях проект відведення земельної ділянки. Рішенням XXV сесії V скликання Жуківської сільської ради Мукачівського району від 18.11.2009 року №330 затверджено проект детального планування житлового кварталу та ситуаційний план. Рішенням 1 сесії ІІ засідання VI скликання Жуківської сільської ради Мукачівського району від 03.12.2010 року №14 затверджено проект відведення та передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд 0,25 га по вул.І.Франка, б/н, за ОСОБА_4 і запропоновано останньому замовити у відповідних організаціях, що мають відповідні дозволи (ліцензії), виготовлення державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку. На даній земельній ділянці позивачем та відповідачем було побудовано житловий будинок. 20.09.2017 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між сторонами було розірвано, але вимоги про поділ спільного майна не розглядались. Таким чином, на даний час спільним сумісним майном є двоповерховий житловий будинок, який не зданий в експлуатацію і не зареєстроване право власності на нього. Відповідач у свою чергу, всілякими способами ухиляється від процедури оформлення права власності, чим самим порушує право позивача на отримання у власність частини набутого житлового будинку за час шлюбу.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні зазначивши, що позов є безпідставним та необґрунтованим.

Суд заслухавши вступне слово учасників справи та дослідивши представлені письмові докази в справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно повторного Свідоцтва про народження серії І-ФМ №350159 від 28.07.2016 року та повторного Свідоцтва про народження серії І-ФМ №350155 від 28.07.2016 року батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 і ОСОБА_7.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.09.2016 року шлюб зареєстрований 13.10.2007 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_4 було розірвано.

Рішенням XVІ сесії V скликання Жуківської сільської ради Мукачівського району №148 від 17.06.2008 року Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування жилого будинку надано ОСОБА_4 дозвіл на розробку відведення земельної ділянки під будівництво 0,25 га в с.Жуково, вул.І.Франка, б/н, із земель запасу сільської ради, а також запропоновано ОСОБА_4 замовити в організаціях, що мають відповідні дозволи (ліцензії) проект відведення земельної ділянки.

Рішенням XХV сесії V скликання Жуківської сільської ради Мукачівського району №330 від 18.11.2009 року Про затвердження проекту детального планування житлового кварталу та ситуаційного плану затверджено проект детального планування житлового кварталу та ситуаційний план.

Рішенням І сесії ІІ засідання VI скликання Жуківської сільської ради Мукачівського району №14 від 03.12.2010 року Про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки у власність затверджено проект відведення та передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд 0,25 га по вул. І.Франка, б/н за ОСОБА_4, а також запропоновано останньому замовити в організаціях, що мають відповідні дозволи (ліцензії), виготовлення державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку.

Згідно листа №1007-1.18/500 від 06.04.2017 року начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_8 в розділі Реєстр дозвільних документів міститься інформація про подане в лютому 2012 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт на обєкті Будівництво житлового будинку та господарських споруд по вул.І.Франка, б/н в с.Жуково, Мукачівського району, замовник - ОСОБА_4.

У відповідності до Довідки №829 від 27.02.2018 року виданої ОСОБА_3 в тому, що відсоток готовності житлового будинку літ.А (незавершене будівництво), який знаходиться за адресою: Мукачівський район, с.Жуково, вул.І.Франка, №32 становить 88,4%. Відповідно до Технічного паспорту на обєкт нерухомого майна житловий будинок, який знаходиться по вул.І.Франка, №32 в селі Жуково, Мукачівського району, Закарпатської області його готовність становить 88,4%.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

На підставі ч.2 та ч.3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна ) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2710цс15).

Відповідно до п.9 Постнови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок, суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Також чином законодавством не передбачено такий порядок поділу спільного сумісного майна подружжя, як визнання права співзабудовника на частину спільно збудованого нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_3 обрала неправильний шлях захисту свого порушеного права, який не передбачено нормами матеріального права, що регулюють правовідносини щодо поділу спільного сумісного майна подружжя.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 331 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 69, 70 СК України та ст.ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

р і ш и в :

У задоволенні позову про визнання ОСОБА_3, мешканку, індекс 88000, АДРЕСА_1 як співзабудовник право на ? частину збудованого нею у шлюбі із ОСОБА_4, але не прийнятого в експлуатацію, двоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою по вулиці Івана Франка, б/н, Мукачівського району Закарпатської області - відмовити.

Повне рішення суду складено 16.03.2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір