Ухвала

19 березня 2018 року

м. Київ

справа № 562/602/17

провадження № 61-1737ск17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 6 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 листопада 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 6 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 листопада 2017 року у вищевказаній справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До Верховного Суду 29 грудня 2017 року передано на розгляд касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 6 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 листопада 2017 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 9 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 9 лютого 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, оскільки всупереч вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги поданої та підписаної представником не додано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Як видно із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 отримав ухвалу суду від 9 січня 2018 року - 17 січня 2018 року, а ОСОБА_1 - 19 січня 2018 року.

У лютому 2018 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали суду від 9 січня 2018 року з яких вбачається, що заявником недоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема не додано довіреності чи іншого документу, що посвідчує повноваження ОСОБА_2 на подання касаційної скарги від імені ОСОБА_1

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки у встановлений судом строк ні ОСОБА_1, ні її представник ОСОБА_2, не усунули недоліки касаційної скарги, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційну скаргу слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393, пунктом 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 6 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 листопада 2017 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь