Справа № 594/1447/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 жовтня 2003 року померла її мати ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить ? частина будинковолодіння № 1 по вул.Корея, що в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області та земельна ділянка площею 1, 12 га, що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради, на яку вона претендує як спадкоємець за законом.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння та через виявлені розбіжності у документах, зокрема у державному акті на право приватної власності на землю серія Р2 №718849, виданого Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району 27 серпня 2002 року власником такої зазначена ОСОБА_7, а у свідоцтві про смерть серія І-ИД №167194, виданого Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району 01 жовтня 2003 року, спадкодавець зазначена як ОСОБА_6, у зв»язку з чим, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння, яке розташоване в с.Дзвинячка по вул.Корея, 1 Борщівського району Тернопільської області та на земельну ділянку площею 1, 12 га, що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_6.

В судове засідання позивач не зявилася. До суду подала заяву, згідно якої просила розгляд справи провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради в судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві, селищний голова ОСОБА_8 просив справу слухати у відсутності їх представника, відзиву на позов не подав.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 на розгляд справи не з»явилися, до суду подали заяви, згідно яких просили судове засідання провести за їх відсутності, при цьому, зазначили, що позов визнають.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 27 жовтня 2003 року в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_6, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 167194, виданого 01 жовтня 2003 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після її смерті, відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/2 частина будинковолодіння № 1 по вул.Корея, що в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області, та земельна ділянка площею 1, 12 га, що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради, та яку позивач прийняла, подавши заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу до майна померлої №263/2007 від 08.05.2007 року. Крім того, позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння на ім»я матері а також через виявлені розбіжності у документах, зокрема у державному акті на право приватної власності на землю серія Р2 №718849, виданого Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району 27 серпня 2002 року власником такої зазначена ОСОБА_7, а у свідоцтві про смерть серія І-ИД №167194, виданого Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району 01 жовтня 2003 року, спадкодавець зазначена як ОСОБА_6. Наведене підтверджується інформацією Борщівської державної нотаріальної контори від 12.04.2016 року № 384/02-14.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №1 по вул. Корея в с.Дзвинячка Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були його членами, що стверджено копіями особового рахунку № 81 з погосподарських книг Дзвиняцької сільської ради за 1991 1995 рр. на ім»я ОСОБА_6, довідкою ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради № 723 від 11.12.2017 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_10, на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Корея, 1 в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопілської області. Однак, у визначеному законом порядку, померла ОСОБА_6, за життя, не оформила своє право власності на належну їй частину будинковолодіння.

Рішенням 15 ї сесії 21 го скликання Дзвиняцької сільської ради від 12.11.1993 року, померлій ОСОБА_6 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 85 га. З них 0, 25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0, 60 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з архівного витягу з даного рішення, наданого ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищною радою 26.10.2017 року за №13.

Також судом встановлено, що на підставі рішення Дзвиняцької сільської ради Борщівського району від 20 серпня 2001 року № 103, ОСОБА_6 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1, 12 га, що розташована на території Дзвиняцької сільської ради, серія Р2 №718849. Однак при видачі їй державного акту а також у спискові громадян, яким передаються земельні частки /паї/ в приватну власність для товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвиняцької сільської ради Борщівського району, у її прізвищі допущено технічно помилку, і замість ОСОБА_6 зазначено ОСОБА_7. Наведене вбачається з копії державного акту та вказаного списку.

Як слідує з довідки ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради №722 від 11.12.2017 року, на території села Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області, громадянки із прізвищем ОСОБА_7 немає.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з інформації Борщівської державної нотаріальної контори №384/02-14 від 12.04.2016 року. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 263/2007, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_6.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 12 березня 2016 року, виготовленого Борщівським РБТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 1 по вул.Корея в с.Дзвинячка Борщівського району становить 155167 грн.

Згідно інформаційної довідки №734/0/192-17, виданої 07.12.2017 року Відділом у Борщівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1, 12 га належної ОСОБА_6, станом на 05.12.2017 року становить 33118, 95 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою смт.Мельниця ОСОБА_3 вул.Крушельницької, 6 Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул.Корея, 1 в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 27 жовтня 2003 року в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою смт.Мельниця ОСОБА_3 вул.Крушельницької, 6 Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 27 жовтня 2003 року в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 1, 12 га, що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 718849.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуюча: