Провадження № 2/161/737/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 березня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3.

Позов мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні стосунки не склалися, а тому рішенням суду від 08 жовтня 2003 року шлюб було розірвано. З моменту розлучення відповідач не виявляє інтересу до свого сина, не приймає участі в його вихованні та забезпеченні, самоусунувся від батьківських обовязків. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 30 жовтня 2017 року становить 10 348, 02 грн.

А тому, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації подала суду затверджений висновок Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації № 4/02-18 від 30.01.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, а також заяву про розгляд справи у відсутності представника Органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань від відповідача не надходило.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5-7).

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає з часу його народження.

Відповідно до довідки Першого відділу ДВС Луцького МУЮ заборгованість по сплаті аліментів станом на 30 жовтня 2017 року становить 10 348, 02 грн. (а.с. 10).

З представлених суду доказів, вбачається, що на даний час неповнолітній ОСОБА_3 навчається в Ківерцівському медичному коледжі за спеціальністю «Лікувальна справа».

Вихованням сина займається мама, яка добре справляється зі своїми обовязками, виховує дитину, цікавиться її розвитком (а.с. 8).

Висновком Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації № 4/02-18 від 30.01.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, встановлено, що у позивач та відповідач у справі перебували в зареєстрованому шлюбі. В них народився син ОСОБА_4. Спільне життя не склалося та рішенням суду від 08.10.2003 року шлюб між сторонами було розірвано. З моменту розлучення батьків і до сьогодні ОСОБА_3 проживає з марірю. Батько хлопця, ОСОБА_2, фактично від народження не бере участі у його вихованні, не цікавиться життям, здоровям, не допомагає сину матеріально, тобто повністю усунувся від виконання батьківських обовязків. З пояснень неповнолітнього ОСОБА_3 було встановлено, що батько взагалі не зявлявся в його житті, тому тепер хлопець не хоче щоб будь-що їх обєднувало.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте жодного з покладених законом на батьків обовязків, відповідач не виконує.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, про його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання сина та самоусунення від виконання батьківських обовязків.

Разом з тим, судом не встановлено наявності у відповідача реальних і обєктивних перешкод для спілкування з дитиною при його бажанні. Він не вживав заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування не звертався.

Проаналізувавши зібрані і досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164 ч.1 п.2, 165-167 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.03.2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.