Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Черкасиавтотранс», Приватного акціонерного товариства «страхова компанія «УНІКА»» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.09.2017 року ОСОБА_2А.(співвідповідача по справі) визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Черкасиавтотранс», Приватного акціонерного товариства «страхова компанія «УНІКА»» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь матеріальні збитки в сумі 31711 грн.67 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн., а всього 81711 грн. 67 коп. Свої вимоги мотивує тим, що на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 працював водієм в ПАТ «Черкасиавтотранс», тобто був найманим працівником, а власником транспортного засобу, на якому вчинено ДТП, була вказана вище організація. Обставини кримінального правопорушення, вчиненого відносно нього, встановлені судом і не підлягають повторному доказуванню. Протиправними діями відповідача ОСОБА_2 йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у : витратах на лікування в сумі 510 грн. 67 коп., вартості розбитого телефону - 24999 грн., вартості знищеного жорсткого диску 5 825 грн., оплаті послуг чищення куртки 377 грн., що підтверджується доданими копіями письмових доказів. Моральна шкода полягає у моральних стражданнях викликаних неправомірними діями з боку ОСОБА_2 як під час вчинення кримінального правопорушення, так і під час подальшого лікування, бо він зазнав фізичного болю та страждань унаслідок ушкодження здоров?я. Позивач зазначив, що подія сталася у його день народження, до святкового столу він не зміг дістатися і гості вимушені були залишити його помешкання. У звязку з необхідністю проходження ним лікування, завдано сильних душевних хвилювань його родичам, які вимушені були ним опікуватися. Даними подіями було завдано значну моральну травму його вагітній дружині. У подальшому він не зміг належним чином займатися своїм бізнесом, від чого втратив заробіток. Тому вважає, що для грошової компенсації нанесеної йому моральної шкоди необхідна саме сума в розмірі 50 000 грн.

Ухвалою суду від 16.01.2018 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та прийнято рішення про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

На виконання вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК Ц України, 01.02.2018 року від відповідача ОСОБА_3 «СК «Уніка» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, ОСОБА_3 «СК «УНІКА» вважає позовні вимоги необгрунтованими та незаконними, з огляду на наступне. Щодо стягнення витрат на лікування в розмірі 510.67 грн. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються нормами спеціального закону - Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (надалі за текстом - Закон). Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Отже, заявлені Позивачем витрати на придбання лікарських препаратів мають бути підтвердженні відповідним закладом охорони здоровя у вигляді, поставленого діагнозу та призначеного лікування. Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. Відповідно до ст. 26-1 Закону Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Таким чином, Апелянт здійснює відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, а не 5% ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну здоровю. З огляду на вказане, Страховик відшкодовує моральну шкоду в наступному розмірі: 510, 67 грн. х 5 % = 25,53 грн., де: 510.67 грн. - понесені позивачем витрати на придбання лікарських засобів (страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров'ю); 5 % - ліміт відповідальності Страховика за заподіяну моральну шкоду; 25,53 грн. - гранично максимальний розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню Страховиком. Щодо стягнення вартості розбитого телефону в розмірі 24 999,00 грн., вартості знищеного жорсткого диску в розмірі 5 825,00 та послуг чищення куртки в розмірі 377 грн. Позивачем не подано доказів, що підтверджують причино-наслідковий зв'язок між ДТП та пошкодженням телефону, жорсткого диску та куртки. Позивачем не надано доказів, що вказане майно підлягає заміні, а не ремонту. Страховик не здійснює відшкодування вказаного виду відповідно до Закону. На підставі вищенаведеного, ОСОБА_3 «Страхова компанія «УНІКА» просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та провести розгляд без участі представника ОСОБА_3 «СК «УНІКА».

На виконання вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК України, 12.02.2018 року від представника відповідача ОСОБА_2,- адвоката ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Черкасиавтотранс», ОСОБА_3 «СК «Уніка» про солідарне стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. 18.02.2017р. сталась ДТП за участю маршрутного автобуса марки ПАЗ 4334, пасажирського перевізника ПАТ «Черкасиавтотранс» під керуванням водія ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 Внаслідок ДТП ОСОБА_1, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02- 01/340 від 28.02.2017р., отримав тілесні ушкодження: травма правої верхньої кінцівки з переломом променевої кістки, забої з саднами обох ліктьових суглобів, забій з набряком мяких тканин потиличної ділянки. Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2017р. по справі №711/2535/17 винним у скоєнні ДТП визнаний ОСОБА_2 Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) у разі настання страхового випадку за участю маршрутного автобуса марки ПАЗ 4334, д.н.з. НОМЕР_1 цивільну відповідальність несе ОСОБА_3 «СК «Уніка» у межах страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоровю. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України: «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Згідно п. 22.1 ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи». Таким чином, відповідач вважає, що цивільну відповідальність за шкоду спричинену позивачу внаслідок ДТП має нести страховик - ОСОБА_3 «СК «Уніка». Крім того зазначає, що позивачем надані неналежні докази на обґрунтування розміру спричиненої йому матеріальної шкоди. Зокрема, позивач просить стягнути витрати на лікування в сумі 510 грн.67 коп. Як доказ понесених витрат позивач надає товарні чеки №69 від 18.02.2017р., №73 від 18.02.2017р.; №313 від 28.02.2017р.; №330 від 22.03.2017 - «оброблена ренгенплівка»; фіскальний чек від 18.02.2017 о 15:52 на придбання: «перчатки н/с р.6-78» - 4шт., «шприц 10мл», «септил 70% 10 мл», «лидокаин г/х», «пакет», «бинт» на суму - 129,03грн та фіскальний чек від 18.02.2017 о 20:42 на придбання «диклак», «кальцемін Адван», «серрата» на суму - 201,64 грн. В той же час позивачем не надано доказів про необхідність придбання вказаних товарів, тобто не надано призначення лікаря. Крім того, позивач просить стягнути вартість розбитого телефону 24999 грн. В той же час позивачем не надано доказів пошкодження телефону та причинного звязку між пошкодженим телефоном та ДТП. Наданий позивачем товарний чек від 06.06.2016 не свідчить про реальну вартість телефону станом на 18.02.2017р. (більше ніж через 8 місяців після його придбання, до ДТП). Також, позивач просить стягнути вартість знищеного жорсткого диску 5825 грн. В той же час позивачем не надано доказів знищення жорсткого диску, та причинно-наслідкового звязку між спричиненням шкоди і ДТП. Наданий позивачем дублікат квитанції від 14.10.2014р. на суму 5825грн. підтверджує здійснення позивачем переказу на картку Приватбанку ОСОБА_5, що жодним чином не стосується предмета виниклого спору. Разом з цим позивач просить стягнути витрати на оплату послуг чищення куртки в сумі 377 грн. Однак, позивачем надано товарний чек від 28.02.2017р. та квитанцію-договір до нього від 27.02.2017р. на імя «Аникеева Елена Алексеевна». Тобто, зазначені витрати не були понесені позивачем. Відповідач вважає, що не підлягають до задоволення і позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди в сумі 50 000грн, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. У даному випадку законодавець не передбачив обовязок солідарного відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП: 1) водієм, 2) юридичною особою, працівником якої завдано цю шкоду, 3) страховиком. Крім того, вважає визначений позивачем розмір явно не обєктивним, завищеним та не підтвердженим належними доказами. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується». В позовній заяві не наведено з яких саме міркувань виходив ОСОБА_1 при визначенні розміру спричиненої йому моральної шкоди та якими доказами це підтверджено. Посилання позивача в позові на порушення «режиму особистого життя» є голослівним. Не вказано які саме відбулись порушення, в чому вони полягають, до яких наслідків це призвело та якими доказами підтверджено. Посилання позивача на те, що гості, запрошені на святкування Дня народження, були вимушені залишити квартиру також не підтверджено і, на думку відповідача, є вигадкою. Посилання позивача на те, що «рідні були вимушені ним опікуватися» також не підтверджено. Представник відповідача вважає, що є загальновідомим фактом те, що перелом променевої кістки (відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості), забої з саднами обох ліктьових суглобів, забій з набряком мяких тканин потиличної ділянки (відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень) не тягнуть за собою повну непрацездатність, можливість встановлення групи інвалідності та постійну потребу в сторонньому догляді. Але, у разі його (відповідача) помилки та все ж таки наявності у ОСОБА_1 повного безпорадного стану та потреби в опіці, сторонньому догляді внаслідок накладення гіпсової повязки на область його правої променевої кістки руки, то він мав би надати відповідний висновок лікарської комісії, що зроблено не було. Посилання позивача, як на підставу стягнення моральної шкоди, на сильне душевне хвилювання рідних, на спричинення моральної травми вагітній дружині відповідач також вважає некоректними. Адже, шкоду ніби спричинено родичам, а не позивачу. На підставі викладеного, керуючись ст. 178 ЦПК України просить відмовити ОСОБА_1 в позовних вимогах в повному обсязі.

Судом встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2017р. по справі №711/2535/17 винним у скоєнні ДТП визнаний ОСОБА_2

У вказаному вироці суду вказано, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в загальній сумі 81 711,11 грн. залишено без розгляду у звязку з клопотанням потерпілого та його представника, яке надійшло до початку судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог як в частині стягнення матеріальних збитків, так і моральних.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд у відповідності з вимогами статті 23 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, а тому на думку суду позивачу ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок злочину. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь вини, суд вважає можливим стягнути моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., з яких ОСОБА_3 «Страхова компанія «Уніка» повинна відшкодувати моральну шкоду в наступному розмірі: 510, 67 грн. х 5 % = 25,53 грн., де: 510.67 грн. - понесені позивачем витрати на придбання лікарських засобів (страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров'ю); 5 % - ліміт відповідальності Страховика за заподіяну моральну шкоду; 25,53 грн. - гранично максимальний розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню Страховиком.

Отже, до стягнення з відповідача, - Приватного акціонерного товариства «Черкасиавтотранс» на користь позивача підлягають матеріальні збитки в розмірі 510 грн. 67 коп., витрачених на лікування, відповідно до наданих суду товарних чеків №69 від 18.02.2017р. на суму 50 грн., №73 від 18.02.2017р. на суму 50 грн.; №313 від 28.02.2017р. на суму 40 грн.; №330 від 22.03.2017 - «оброблена ренгенплівка» на суму 40 грн.; фіскального чеку від 18.02.2017 о 15:52 на придбання: «перчатки н/с р.6-78» - 4шт., «шприц 10мл», «септил 70% 10 мл», «лидокаин г/х», «пакет», «бинт» на суму - 129,03 грн. та фіскального чеку від 18.02.2017 о 20:42 на придбання «диклак», «кальцемін Адван», «серрата» на суму - 201,64 грн.

Що стосується стягнення матеріальної шкоди, в частині стягнення вартості розбитого телефону в розмірі 24 999,00 грн., вартості знищеного жорсткого диску в розмірі 5 825,00 та послуг чищення куртки в розмірі 377 грн., суд прийшов до наступного висновку.

Позивачем не надано належних доказів пошкодження телефону та причинного звязку між пошкодженим телефоном та ДТП. Наданий позивачем товарний чек від 06.06.2016 не свідчить про реальну вартість телефону станом на 18.02.2017р. Позивачем не надано доказів знищення жорсткого диску, та причинно-наслідкового звязку між спричиненням шкоди і ДТП. Наданий позивачем дублікат квитанції від 14.10.2014р. на суму 5825 грн. підтверджує здійснення позивачем переказу на картку Приватбанку ОСОБА_5, що жодним чином не стосується предмета виниклого спору. Наданий позивачем товарний чек від 28.02.2017р. та квитанція-договір до нього від 27.02.2017р., оформлений імя «Аникеева Елена Алексеевна» вказує на те, що зазначені позивачем витрати понесені не були.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 18, 141, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Черкасиавтотранс», Приватного акціонерного товариства «страхова компанія «УНІКА»» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 «Черкасиавтотранс», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, код 03115376 на користь ОСОБА_1 (проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3, матеріальну шкоду в розмірі 510 грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 «Черкасиавтотранс», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, код 03115376 на користь ОСОБА_1 (проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3, моральну шкоду в розмірі 1974 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 «Страхова компанія «Уніка», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, код 20033533 на користь ОСОБА_1 (проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3, моральну шкоду в розмірі 25 грн. 53 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий: ОСОБА_7