Ухвала

30 січня 2018 року

м. Київ

справа № 501/622/16-ц

провадження № 61-258св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 3 червня 2016 року, ухвалене у складі судді Ледньової Т. В., та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 5 жовтня 2016 року,постановлену у складі суддів Артеменка І. А., Сватаненка В. І., Черевка П. М.,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 962,09 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору від 13 червня 2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 15 000 грн зі сплатою 36 процентів річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

Відповідач погодився на те, що заява на отримання кредиту разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною картою та тарифами банку становить між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 29 лютого 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 15 962,09 грн, яка складається з: 3 331,9 грн заборгованості за кредитом, 8 768,26 грн заборгованості за процентами, 2 625,64 грн пені і комісії, а також штрафів: 500 грн (фіксована частина) та 736,29 грн (процентна складова). Указану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся до суду після спливу позовної давності, що відповідно до частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є підставою для відмови у позові.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 5 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін з посиланням на його відповідність вимогам закону.

У касаційній скарзі, поданій 29 жовтня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та штрафів у межах позовної давності у розмірі 7 384,21 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач кредитні кошти у розмірі 3 331,90 грн не повернув у повному обсязі, кредитний договір не є розірваним чи припиненим, відповідно до умов кредитного договору, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування процентів на суму простроченої заборгованості за кредитом як плати за весь час фактичного користування кредитними коштами. Оскільки нарахування процентів на суму залишку заборгованості за кредитом здійснюється до повного погашення такої заборгованості, він має право на отримання процентів за користування кредитними коштами за період з 13 червня 2010 року по 13 червня 2013 року в межах загальної позовної давності, визначеної статтею 257 ЦК України. Проте суди першої та апеляційної інстанцій необґрунтовано відмовили у задоволенні цієї частини позовних вимог та не врахували правову позицію Верховного Суду України, викладену, зокрема, у постанові № 6-249 цс15 від 2 грудня 2015 року.

У іншій частині судові рішення не оскаржені і підстав перевіряти правильність застосування норм матеріального та процесуального права у цій частині касаційний суд не має.

Касаційне провадження відкрито ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 листопада 2016 року.

Судовий розгляд призначено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року.

Відповідно до пункту шостого розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до підпункту четвертого пункту першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147 VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як свідчить аналіз матеріалів справи, при постановленні оскаржених судових рішень судами не застосовано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249 цс15 року, відповідно до якої за умови неповернення коштів за кредитним договором в належному розмірі, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 444/9519/12-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц свідчить, що касаційний суд вирішив відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249 цс15), оскільки поза межами строку позовної давності вимоги задовольнятися не можуть і сплив цього строку є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Судові рішення, які є предметом перегляду у цій справі, ухвалені щодо подібних правовідносин і із застосуванням тієї ж норми права.

У пункті десятому частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту чотирнадцятого частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом десятим частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 444/9519/12-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, касаційний суд дійшов висновку про зупинення касаційного провадження у справі № 501/622/16 із власної ініціативи.

Керуючись пунктом десятим частини першої статті 252, пунктом чотирнадцятим частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 501/622/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 3 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 5 жовтня 2016 рокудо закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А.Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

А. С.Олійник

С. О. Погрібний

О. В. Ступак