Ухвала

23 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 753/8139/17-ц

провадження № 61-9577 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду

м. Києва від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від

13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви парафії Святого Євангеліста Іоана Богослова у Харківському районі м. Києва», треті особи: Київська міська рада, Державна інспекція сільського господарства в м. Києві, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2018 року подано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

№ 2147-VIII набрав чинності.

Відповідно підпункту чотирнадцятого пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня

2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 325 ЦПК України у редакції Кодексу на час постановлення ухвали апеляційної інстанції, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Касаційна скарга здана на пошту 15 січня 2018 року, що підтверджується відбитком штемпеля на поштовому конверті, тобто з пропущенням встановленого законом строку, питання про поновлення якого заявник не порушує.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу (статтею 325 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення апеляційною інстанцією), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

За таких обставин заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для поновлення строку і наданням відповідних доказів.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Верховного Суду України. Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Отже, заявник у касаційній скарзі невірно зазначив найменування суду, до якого подається касаційна скарга.

Відповідно до пункту другого частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності.

Заявник у касаційній скарзі не зазначив реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб (за його наявності) або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту тринадцятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»», проте таке посилання є помилковим.

Відповідно до вимог пункту тринадцятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

У зв'язку з тим, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви парафії Святого Євангеліста Іоана Богослова у Харківському районі м. Києва», треті особи: Київська міська рада, Державна інспекція сільського господарства в м. Києві, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії не пов'язана з порушенням прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій, суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин заявник має сплатити судовий збір і додати документ, що підтверджує його сплату, як того вимагає пункт третій частини четвертої статті 392 ЦПК України.

Відповідно до підпункту сьомого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діє на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Як вбачається з рішень першої та апеляційної інстанцій, у позовній заяві, поданій у травні 2017 року, об'єднано дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту другого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позовної заяви,

за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною

особою, ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму

для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить

1600 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підставі викладеного ставка судового збору, який підлягав сплаті при поданні до суду позовної заяви, становить 0,4 х 1600 = 640 гривень, а за дві позовні вимоги немайнового характеру - 1280 гривень.

За подання касаційної скарги у даній справі належить сплатити 200 відсотків від 1280 гривень, що складає 2560 гривень.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Також заявнику необхідно зазначити поштовий індекс третьої особи Державної інспекції сільського господарства в м. Києві.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заявупро поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними доказами не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко