Ухвала

07 березня 2018 року

м. Київ

справа № 161/16657/17

провадження № 61-11611ск18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, в частині оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року в справі за скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від

10 жовтня 2017 року № 54858921,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від

23 листопада 2017 року скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених частиною другою статті 121 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду скарги судом першої інстанції).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 17 січня 2018 року

апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року слід відмовити з таких підстав.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, яка не була предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач

відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року в справі за скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10 жовтня 2017 року № 54858921, слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки з доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що оскаржувана ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року не була предметом апеляційного перегляду.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року в справі за скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від

10 жовтня 2017 року № 54858921, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило