Справа № 433/681/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гапич К.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу № 433/681/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та надання розстрочення виконання рішення суду по виплаті заборгованості аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Сватівського районного суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та надання розстрочення виконання рішення суду по виплаті заборгованості аліментів.

У звязку з тим, що15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року (пп.22-29) право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обовязків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що розгляд позовної вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та вимоги про надання розстрочення виконання рішення суду по виплаті заборгованості аліментів, яка утворилася за період з 01.09.2015 року по 02.2017 року на три року до 02.2020 року слід розєднати, виділивши їх в окремі самостійні провадження з наступних підстав:

Розділом VІ ЦПК України передбачено порядок вирішення процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою сторони може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою з відповідною вимогою, позивачем не було враховано, що вирішення процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах не підлягають розгляду в позовному провадженні. Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» ст. 36 вказано, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Тобто, позивачу необхідно було звернутися із заявою до суду, який видав виконавчий документ, а саме до Жовтневого районного суду м. Луганськ. Згідно із Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Жовтневому районному суду м. Луганська, здійснюється Троїцьким районним судом Луганської області. Більше того, розгляд цієї вимоги Сватівським районним судом Луганської області порушить право сторін на справедливий суд в аспекті розгляду цієї справи судом, встановленим Законом, адже Сватівський районний суд не є тим судом, якому згідно із Законом підсудна ця справа.

Відповідно до ст. 188 ЦПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі розєднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька обєднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, щодо необхідності розєднання позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та надання розстрочення виконання рішення суду по виплаті заборгованості аліментів, яка утворилася за період з 01.09.2015 року по 02.2017 року на три року до 02.2020 року в окремі провадження, та направити за підсудністю вимогу про надання розстрочення виконання рішення суду по виплаті заборгованості аліментів до Троїцького районного суду Луганської області.

Керуючись ст. 188 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та надання розстрочення виконання рішення суду по виплаті заборгованості аліментів, яка утворилася за період з 01.09.2015 року по 02.2017 року розєднати.

Виділити в самостійне провадження вимогу ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про надання розстрочення виконання рішення суду по виплаті заборгованості аліментів, яка утворилася за період з 01.09.2015 року по 02.2017 року. Заяву з доданими доказами в цій частині направити до Троїцького районного суду Луганської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Осіпенко