Справа № 336/4891/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді: Наумова О.О.,

при секретарі: Аксьонової О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Котелевського К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 20733,01 грн. за кредитним договором № б/н від 29.06.2006 року, яка складається з наступного: 4487,22 грн. заборгованість за кредитом; 14682,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6.Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 963,48 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

В своєму позові банк посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3/3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № б/н від 29.06.2006 року відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на З1.07.2016 року має заборгованість 20733,01 грн., яка складається з наступного: 4487,22 грн. заборгованість за кредитом; 14682,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6.Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 963,48 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглядати справу без участі представника позивача.

В подальшому під час судового засідання позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надав письмовий відзив на позовну заяву та просив відмовити в позові, застосувавши строк позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в позові, застосувавши строк позовної дасності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 11.05.2006 року, згідно якої він ідентифікувався та ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.6). ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого ліміту 4100,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме 05/09 (а.с.6).

Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п.3.2., п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.6).

При укладенні договору сторони керувались ч.1ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 6.5 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором.

Відповідно до п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредита та овердрафта), оплати винагороди Банку.

Згідно п. 8.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 11.05.2006 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушенння, невизнання або оспорювання .

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

По справі відсутні докази щодо існування погодженої сторонами іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст.259 ЦК України.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

За висновками Верховного Суду України про застосування ст.257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зазначена правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року по справі №6-116цс13.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч.1, 3 ст.264 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи відповідач отримав кредит 11.05.2006 року. Останній платіж ним був зроблений 05.10.2009 року ( а.с.4).

З банківської виписки руху грошових коштів клієнта ОСОБА_2 основна картка 583122 вбачається, що надходження готівкою у розмірі 300,00 грн. відбулось 05.10.2009 року, автоматизоване погашення простроченої заборгованості у сумі 391,98 грн. відбулось 20.03.2015 року, відміна % по кредитам військовослужбовців у розмірі 4026,55 грн. відбулось 15.06.2015 року, відміна % по кредитам військовослужбовців у розмірі 3592,56 грн. відбулось 12.04.2016 року та у розмірі 6201,99 грн. 29.03.2017 року, відміна штрафу по кредитам військовослужбовців у розмірі 300,00 грн. відбулось 12.04.2016 року та у розмірі 500,00 грн. 29.03.2017 року.

ОСОБА_2 призваний на військову службу по мобілізації з 12.02.2015 року, що підтверджується довідкою № 1/594 від 14.07.2015 року (а.с.47) та з 14.03.2015 року ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №7469 від 25.05.2015 року (а.с.48).

Крім того, ОСОБА_2 в періоди з 31.08.2015 року по 07.10.2015 року, з 26.10.2015 року по 10.11.2015 року, з 29.11.2015 року по 27.02.2016 року, з 14.12.2016 року по 10.04.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується відповідними довідками (а.с.50-53).

Таким чином, після 05.10.2009 року суд не вбачає дій ОСОБА_2 що свідчать про визнання ним свого боргу або іншого обов`язку, тому що інший рух коштів після 05.10.2009 року відбувався з ініціативи позивача, а не дій відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява була подана позивачем 13.09.2016 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції суду на позовній заяви ( а.с.2 ), строк дії картки НОМЕР_2 за кредитним договором б/н від 11.05.2006 року закінчився 05/09. Тобто на момент звернення до суду із позовом позивачем пропущено строк позовної давності.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України в ред. 2017 року кожна сторона повинна довести ті обставини , які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 81 ч. ч.5,7 ЦПК України в ред. 2017р. докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи.

Згідно ст. 12 ЦПК України в ред. 2017 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно п.9 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чиності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином з урахуванням всіх обставин в їх сукупності , суд вважає, що в позові необхідно відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

У зв`зку з відмовою у позові судові витрати згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК Українив ред. 2017р покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 80, ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81, ст.ст.259, 263, 264, 265 ЦПК України в ред. 2017р, ст.ст. 15,16, 256, 257 ЦК України,суд -

ВИРІШИВ:
Відмовити в позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.05.2006 року у розмірі 20733,01 грн. за закінченням строку позовної давності.

У зв`зку з відмовою у позові судові витрати згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.03.2018 року.

Суддя О.О.Наумов