Справа № 500/3646/17
Провадження № 2/500/1067/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2018 року
Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Швець В.М.,
при секретарі Кузьменко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 130400грн. Представник позивачки надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його та позивачки відсутності, на винесення заочного рішення погодились (а.с.23). Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 28 лютого 2017 року вона передала відповідачу в борг 5000 доларів США в строк до 6 березня 2017 року, про що була складена розписка. Але відповідач борг не повернув, тому позивачка просить стягнути з відповідача борг.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним повністю.
Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
У судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2017 року позивачка передала відповідачу в борг 5000 доларів США в строк до 6 березня 2017 року, що підтверджується розпискою відповідача (а.с.7). Форма та зміст розписки між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідач відповідно до вимог ст.ст.533, 1049 ЦК України повинен повернути позивачу суму боргу. Відповідно до курсу НБУ на день розгляду справи - 19 березня 2018 року - курс долару США до української гривні становить 2635,3910грн. до 100 доларів США. Таким чином сума заборгованості становить 131769грн. 55коп. (5000 х 2635,3910/100), але позивачка просила стягнути з відповідача 130400грн. виходячи з курсу 26грн. 08коп. за 1 долар США, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в межах позовних вимог відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України.
Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України в заперечення позовних вимог.
Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені в межах позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.141 ЦПК України та відносить до них витрати на оплату судового збору в сумі 1304грн. (а.с.1)
Керуючись ст.ст.526,533,625,1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.11-13,76-81,258,259,263-265,280-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 130400грн. основного боргу та 1304грн. витрат на оплату судового збору, а разом 131704 (сто тридцять одну тисячу сімсот чотири)грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя: В.М.Швець