АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/248/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1878/2018
Головуючий у суді першої інстанції:Мирошниченко О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року

в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (надалі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 02 грудня 2011 року між сторонами у справі укладено кредитний договір № 50002650 від 02 грудня 2011 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 168 224 грн. 96 коп., що еквівалентно на дату укладення договору 20 960 дол. США, строком на 60 місяців, зі зміною процентної ставки з цільовим призначенням для придбання транспортного засобу марки «Фольцваген», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, а відповідач зобов'язувався прийняти, належним чином використати і повернути позивачу кредитні кошти у повному обсязі та сплатити проценти за його користування та здійснювати інші платежі, передбачені договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором, між сторонами також укладено договір застави транспортного засобу № 50002650 від 09 грудня 2011 року, відповідно до умов якого в заставу позивачу відповідачем передано транспортний засіб марки «Фольцваген», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Крім того, 09 лютого 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис та звернуто стягнення на предмет застави - транспортний засіб. 22 лютого 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та в подальшому 20 вересня 2016 року на рахунок позивача у зв'язку із реалізацією транспортного засобу перераховано 195 088 грн. 41 коп.

Посилаючись на те, що починаючи з жовтня 2015 року ОСОБА_4 належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за договором та припинила здійснювати чергові платежі по договору, внаслідок чого станом на 16 грудня 2016 року, з урахуванням коштів від реалізації транспортного засобу, у відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» існує заборгованість, позивач просив: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 50002650 від 02 грудня 2011 року у розмірі 14 949 грн. 66 коп., 3% річних у розмірі 99 грн. 71 коп. та збитки у розмірі 49 546 грн. 56 коп., а всього - 64 595 грн. 93 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, остільки районним судом не було враховано те, що з моменту направлення вимоги відповідачу та моменту сплати відповідачем на користь скаржника грошових коштів минуло більше дев'яти місяців, та те, що відповідно до умов договору сума кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеному у договорі, а отже, у відповідача й досі існує заборгованість з повернення суми кредиту, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити по справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, представника ОСОБА_4, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 02 грудня 2011 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 50002650 на суму 168 224 грн. 96 коп., що еквівалентно 20 960 дол. США, строк кредиту 60 місяців, процентна ставка 9,90 % річних, разова комісія 2,5 % річних, з цільовим призначення - на придбання автомобіля «Фольцваген», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1. Загальні умови кредитування є додатком до вказаного кредитного договору (а.с.9-16 т.1).

Встановлено, що погашення суми кредиту повинно було здійснюватися згідно графіку погашення кредиту, який також є додатком до кредитного договору та погоджений сторонами (а.с.10-11 т.1).

09 грудня 2011 року, з метою забезпечення належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, між сторонами укладено договір застави транспортного засобу № 50002650, за яким ОСОБА_4 передала в заставу ТОВ «Порше Мобіліті» належний їй автомобіль марки «Фольцваген», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, (а.с.17-22 т.1).

08 січня 2016 року відповідач одержала вимогу ТОВ «Порше Мобіліті» про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яка станом на 16 грудня 2015 року складалася з дострокового повернення невиплаченої суми кредиту, в сумі 5 036, 31 дол. США, що відповідно до обмінного курсу становить 118 535 грн. 08 коп. разом (дата вимоги) становило 150 390 грн. 65 коп. (а.с.26-28 т.1).

У вимозі також вказувалося, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, ТОВ «Порше Мобіліті» буде змушене вдатися до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий в заставу.

При цьому, звернуто увагу позичальника на те, що заборгованість по сумі кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти і відповідно до умов договору розмір такої заборгованості в гривні підлягає зміні відповідно до показників обмінного курсу валют та буде перераховано у відповідності до діючого змінного курсу валюти станом на дату вчинення відповідного виконавчого напису або подання позову (у зв'язку з чим сума заборгованості за кредитом у гривні ймовірно буде відрізнятися від вказаної у цій вимозі).

Отже, позивачем змінено строк виконання ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором з 02 грудня 2016 року на 09 лютого 2016 року та попереджено про нарахування приватним нотаріусом заборгованості відповідно до показників іноземною валюти на дату вчинення відповідного напису.

Встановлено, що 09 лютого 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис, за яким звернуто стягнення на автомобіль марки «Фольцваген», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 і за рахунок коштів від реалізації якого зазначено про необхідність задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 16 грудня 2015 року становила 196 206 грн. 17 коп. (а.с.30 т.1).

Відповідно до справи, 22 лютого 2016 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у місті Києві Мацко Д.А. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 09 лютого 2016 року, а 17 березня 2016 року заставлене майно - автомобіль марки «Фольцваген», 2011 року випуску, було вилучено у ОСОБА_4 з метою його подальшої реалізації (а.с.31-35 т.1).

Згідно даних долученого до справи платіжного доручення, 20 вересня 2016 року ВДВС Солом'янського РУЮ у місті Києві на розрахунковий рахунок ТОВ «Порше Мобіліті» перераховано 195 088 грн. 41 коп. від реалізації транспортного засобу, з призначенням платежу - борг ОСОБА_4 (а.с.36 т.1).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з відсутності належних правових підстав до його задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі доказів.

Твердження апеляційної скарги про те, що з моменту направлення вимоги відповідачу та моменту сплати відповідачем на користь скаржника грошових коштів минуло більше дев'яти місяців, та те, що відповідно до умов договору сума кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеному у договорі, а отже, у відповідача й досі існує заборгованість з повернення суми кредиту, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи убачається, що заборгованість була стягнута з відповідача у відповідності до вимоги від 16 грудня 2015 року, згідно якої ТОВ «Порше Мобіліті», змінивши строк виконання зобов'язання, вимагав дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі, що станом на 16 грудня 2015 року становила 150390 грн. 65 коп., яка складалася з дострокового повернення невиплаченої суми кредиту в розмірі 118535 грн. 08 коп.; несплачених чергових платежів (прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу) в розмірі 29 856 грн. 97 коп.; штрафних санкцій відповідно до п. 8.3 договору в розмірі 1998 грн. 60 коп. (а.с.26 т.1).

При цьому, 09 лютого 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис та звернуто стягнення на автомобіль марки «Фольцваген», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 і за рахунок коштів від реалізації якого необхідно задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 196 206 грн. 17 коп. (а.с.30 т.1).

Отже, матеріалами справи доведено, що приватним нотаріусом за результатами розгляду звернення ТOB «Порше Мобіліті» вчинено виконавчий напис та визначено загальну суму заборгованості ОСОБА_4 перед позивачем, з урахуванням обмінного курсу валюти на день вчинення нотаріальної дії, що склало більший розмір, ніж встановлено у вимозі (150 390,65) - 196 206 грн. 17 коп.

Встановлено, що в процедурі примусового стягнення заборгованості за вказаним виконавчим написом ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві було реалізовано автомобіль відповідача на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження №50242393 (а.с.38-39 т.2).

У відповідності до протоколу проведення електронних торгів № 188745 від 05 серпня 2016 року, рухоме майно відповідача - транспортний засіб марки VOLKSWAGEN GOLF PLUS, 2011 р.в., номер (шасі, кузова) НОМЕР_1, було реалізовано на прилюдних торгах 05 серпня 2016 року за 226 155 грн. (а.с.36-37 т.2).

Відповідно до справи, 19 вересня 2016 року на рахунок ТОВ «Порше Мобіліті», в погашення боргу ОСОБА_4, було перераховано 195 088 грн. 41 коп. (а.с.36 т.1).

Отже, як свідчать матеріали справи, на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса 17 березня 2016 року предмет застави було вилучено у ОСОБА_4 й 05 серпня 2016 року реалізовано під час проведення електронних торгів.

Окрім цього, відповідно до справи, після вчинення нотаріального напису, ОСОБА_4 було здійснено платежі, на суму 21 888 грн. 93 коп., які також були зараховані в покриття існуючої заборгованості.

Встановлено, що виконавчим написом № 148 від 09 лютого 2016 року було стягнуто кредитну заборгованість станом на 16 грудня 2015 року у повному обсязі, в тому числі по тілу кредиту достроково, а товариством змінено строк виконання зобов'язання на 08 лютого 2016 року.

Як свідчить зміст заявленого позову, товариством отримані від реалізації предмету застави кошти були розподілені не у відповідності до виконавчого напису № 148 від 09 лютого 2016 року, а на власний розсуд, що стало наслідком неправомірного нарахування заборгованості по тілу кредиту, в сумі 14949 грн. 66 коп.

Так, відповідно до долученої до справи зведеної облікової виписки, отримані від реалізації автомобіля кошти були спрямовані як на дострокове повернення тіла кредиту так і процентів, а також майбутніх страхових платежів.

Окрім цього, згідно даних зведеної облікової виписки, 20 вересня 2016 року позивачем під час розподілу грошових коштів, отриманих від реалізації автомобіля, було вираховано 4200 грн., 54763 грн. 16 коп., 984 грн., 1440 грн., 0,05 коп., а всього на суму 61 387 грн. 25 коп. з зазначенням платежу - інші витрати (а.с.39,40 т.1)

Згідно п. 5.6 договору, у випадку, якщо позичальник не оплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, цим кредитним договором позичальник дає згоду і доручає компанії здійснити від імені і за рахунок позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у зв'язку з виконанням даного доручення в порядку, передбаченому п. 1.7.3 цього договору.

Відповідно п. 1.7.3 договору, кредитору у третю чергу повертаються оплачені ним страхові платежі в порядку, передбаченому п. 5.6 цього кредитного договору (а.с.13,15 т.1).

Між тим, у справі відсутні докази оплати кредитором за позичальника страхових платежів, у зв'язку з чим суд вважає необґрунтованим вирахування позивачем з суми коштів, отриманих від реалізації автомобіля 2342 грн. 53 коп. та 1171 грн. 26 коп. у якості страхових платежів.

При цьому, звертає увагу й та обставина, що у справі взагалі відсутні докази укладення відповідачкою відповідного договору страхування.

Окрім цього, матеріалами справи доведено, що предмет застави для подальшої реалізації у відповідача було вилучено 17 березня 2016 року й реалізовано на прилюдних торгах 05 серпня 2016 року.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Отже, долученими до справи доказами безспірно доведено факт вилучення у ОСОБА_4 кредитно-заставного майна 17 березня 2016 року, що виключає визнання факту порушення боржницею грошового зобов'язання за період його подальшої реалізації державним виконавцем.

У зв'язку з недоведеністю суми заборгованості, відсутні правові підстави й до застосування вимог ст. 625 ЦПК України.

Перевіряючи законність ухваленого по справі рішення, суд враховує, що позивачем змінено строк виконання ОСОБА_4 зобов'язання й виконавчий напис приватним нотаріусом вчинено 09 лютого 2016 року у відповідності до діючого обмінного курсу валюти на дату його вчинення; що боржницею після вчинення виконавчого напису здійснено платежі, на суму 21 888 грн. 93 коп.; що заставлене майно - автомобіль у відповідача було вилучено 17 березня 2016 року, реалізовано на торгах - 05 серпня 2016 року й лише 20 вересня 2016 року перераховано кошти за предмет застави, тобто за сплином значного проміжку часу, що свідчить про відсутність вини ОСОБА_4 та виключає підстави до відповідних нарахувань.

Іншого матеріалами справи не доведено, не надано на спростування зазначених обставин представником позивача будь-яких доказів як в суді першої інстанції, так і протягом тривалого перебування справи на розгляді в апеляційному суді.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права;

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

На підтвердження факту понесення збитків ТОВ «Порше Мобіліті» долучено до справи наступні документи в копіях: договір про надання юридично-консультаційних послуг від 21 червня 2012 року (а.с.43 т.1), рахунок фактура від 21 вересня 2016 року (а.с.51 т.1), акт наданих послуг № 316 від 21 вересня 2016 року (а.с.52), платіжне доручення від 23 вересня 2016 року (а.с.53 т.1).

Між тим, з вказаних документів не вбачається які саме послуги надані ТОВ «Тріпл Сі» ТОВ «Порше Мобіліті» (підготування документів, участь у судових засіданнях тощо) та не надано доказів того факту, що такі консультації надані саме з метою повернення кредитних коштів за кредитним договором № 500026850 від 02 грудня 2011 року.

Суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо безпідставності вимоги позивача про стягнення 49 546 грн. 56 коп., зазначених як збитки сплачені позивачем за супроводження процесу звернення стягнення на предмет застави, остільки ці збитки були відшкодовані 20 вересня 2016 року під час реалізації автомобіля відповідача.

Згідно даних долученої до справи зведеної облікової виписки з рахунку клієнта ОСОБА_4, з суми коштів, отриманих від реалізації предмету застави, позивачем в рахунок інших витрат за договором, 20 вересня 2016 року було враховано 61 387 грн. 25 коп. (а.с.39, 40 т.1).

Крім того, послуги ТОВ «Тріпл Сі» ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі договору надання юридично-консультаційних послуг від 21 червня 2012 року не можуть вважатися збитками позивача.

Надання TOB «Тріпл Сі» TOB «Порше Мобіліті» юридично - консультаційних послуг не підпадає під визначення збитків згідно ст. 22 ЦК України, а факт понесення збитків є недоведеним з боку позивача.

Долучений до справи акт виконаних робіт носить узагальнюючий характер (а.с.52 т.1), а рекомендації суду апеляційної інстанції в судовому засіданні 31 січня 2018 року про необхідність надання належно складеного акту з деталізацією конкретної допомоги й витраченого у кожному випадку часу залишилися без реагування, в той час як долучені до справи докази свідчать про вчинення саме позивачем дій, спрямованих на направлення ОСОБА_4 відповідної вимоги, вчинення виконавчого напису та вжиття заходів щодо його виконання (а.с.26-35 т.1, 36-39 т.2).

З огляду на викладене, а також матеріали справи, у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав до задоволення позову.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 березня 2018року.

Суддя-доповідач:

Судді: