Єд. Унік № 243/731/18
Провадження № 2/243/813/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» березня 2018 року м. Слов'янськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю: секретаря судового засідання Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що вона є власником квартири № 73, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Світлодарська (Чубаря), будинок № 8-а. Вказана квартира належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 листопада 2017 року, та її право зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Станом на теперішній час у вказаній квартирі зареєстрована колишня власниця ОСОБА_2. Після набуття права власності на квартиру, жодних договорів про порядок користування відповідачем квартирою між ними не укладалося, добровільно знятися з реєстрації остання відмовляється.

Вказує, що судом може бути врахована та обставина, що відповідно до п. 9 вищевказаного договору купівлі-продажу колишня власниця поклала на себе зобовязання знятися з реєстраційного обліку з займаної площі у строк до 02 грудня 2017 року, однак, до теперішнього часу цього так і не зробила.

У звязку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 73, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Світлодарська (Чубаря), будинок № 8-а.

В судове засідання позивач та її представник адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2017 року, Ордер серії АА № 110972 від 30 січня 2018 року не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, 06 березня 2018 року ними надано Заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. (а.с. 21-22)

Відповідач у призначений час в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 06 березня 2018 року подала суду Заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. (а.с.23)

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченої приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 від 27 листопада 2017 року серії НМХ № 207847, ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 105252735, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 141, номер запису про право власності № 23590616 від 27 листопада 2017 року (а.с.5-6).

Відповідно до Довідки, виданої КП «ЖЕК-№7» від 27 листопада 2017 року за № 1611 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Чубаря)АДРЕСА_2 з 22 липня 2008 року (а.с.7).

Відповідно до п. 9 Договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Світлодарська (Чубаря)АДРЕСА_2, вбачається, що сторони договором домовилися про те, що відповідач повністю звільнить відчужувану квартиру для вільного та безперешкодного користування нею позивача в строк до 07 грудня 2017 року та зніметься з реєстраційного обліку з займаної площі у строк до 02 грудня 2017 року (а.с.5 зворот).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, відповідно до п.9 договору купівлі-продажу квартири від 27 листопада 2017 року серії НМХ № 207847, відповідач була зобовязана знатися з реєстрації до 02 грудня 2017 року, також, вона не є членом сімї позивача, у зв'язку з чим вказане порушене право підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. 346, 383, 391 ЦК України, 150 Житлового кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянку України, інші дані суду не відомі, такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Світлодарська (Чубаря)АДРЕСА_2.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5