ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7046/17
провадження № 2/753/1350/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі:головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участі секретаря СЛАКВА О.О.

сторін:

представників позивача ПОНОМАРЕНКО І.В., МУСТАФАЄВА Р.Н. Огли

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку « 26 - і » до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні спільним майном, шляхом зобов»язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва з 18 січня 2017 року перебуває цивільна справа за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку « 26 - і » до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні спільним майном, шляхом зобов»язання вчинити дії.

05 лютого 2018 року за вх. № 6015 до загальної канцелярії суду від представника позивача Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку « 26 - і » - Мустафаєва Р.Н. Огли надійшла заява про уточнення позовних вимог, вказана заява вмотивована тим, що нещодавно Позивачем встановлені обставини, внаслідок яких виникла необхідність уточнити позовні вимоги.

А саме:

коли будинок приймався в управління Позивачем, співвласником групи нежитлових приміщень НОМЕР_3 був ОСОБА_7 (далі - Відповідач) та загальна площа приміщення становила 336,8 кв.м. (витяг з інформаційної довідки станом на 01.08.16 долучався до заяви про залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог від 13.11.17), а співвласником групи нежитлових приміщень НОМЕР_4 в будинку була його дружина ОСОБА_8, загальна площа приміщення становила 279,8 кв.м. (витяг з Інформаційної довідки від 01.08.16 ).

28 березня 2017 року Позивачеві стало відомо, що незадовго, а саме 14.03.17 року приватним нотаріусом проведено державну реєстрацію прав на нежитлове приміщення НОМЕР_3, на підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 14.03.17 № 604, в результаті чого приміщення перейшло у спільну часткову власність Відповідачам, а загальна площа нежитлового приміщення НОМЕР_3 стала 403,40 кв.м. (номер запису про право власності НОМЕР_1, НОМЕР_2) (витяг з інформаційної довідки станом на 28.03.17 долучався до заяви про залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог від 13.11.17)

Тобто, загальна площа нежитлового приміщення НОМЕР_3 збільшилась на 66,6 кв.м.

В зв'язку з тим, що нежитлові приміщення НОМЕР_3 та НОМЕР_4 розташовані на другому поверсі будинку, мають окремий вхід/вихід через дах першого поверху будинку, на другому поверсі будинку інші нежитлові приміщення не знаходяться, тому, Позивач мав здогадки, що збільшення загальної площі нежитлового приміщення НОМЕР_3 відбулось за рахунок даху першого поверху будинку.

Для того, щоб бути впевненим в своїх здогадках, Загальними зборами співвласників будинку від 10.05.17 прийнято рішення про проведення перевірки законності збільшення загальної площі групи нежитлових приміщень НОМЕР_3 будинку на 66,6 кв.м., шляхом звернення до компетентних фізичних та юридичних осіб.

В межах такої перевірки, Позивачем направлено Відповідачеві-2 заяву від 03.04.17 № 67 та заяву від 07.06.17 № 148, а Відповідачеві направлено заяву від 07.06.17 № 147, з проханням повідомити, за рахунок якої додаткової площі відбулось збільшення належного їм нерухомого майна.

Однак, ані відповіді, ані будь-яких інших документів від Відповідачів Позивач не отримав.

Тому, зі скаргою від 24.05.17 № 129 на рішення приватного нотаріуса, Позивач звернувся до Міністерства юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 07.08.17 № 2529/7 в задоволенні скарги від 24.05.17 № 129 Позивача відмовлено, посилаючись на те, що стосовно нерухомого майна наявний судовий спір, а саме, дана цивільна справа.

Така позиція Міністерства юстиції України підтримана рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.18.

Окрім того, Відповідачами, в межах даної цивільної справи, подано висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 08.11.17, в якому по четвертому питанню здійснюється посилання на технічний паспорт нежитлового приміщення НОМЕР_3 станом на 20.01.17, згідно якого нежитлове приміщення включає в себе терасу I, II та III.

Отже, проведеними заходами та наявними документами, Позивачеві стало достеменно відомо, що збільшення площі нежитлового приміщення НОМЕР_3 на 66,6 кв.м. відбулось за рахунок площі даху першого поверху будинку.

Однак, відповідно до проектних рішень підвалу (прибудова), площа прибудови, що є дахом першого поверху будинку, становить 232,70 кв.м.

Тобто, 232,70 кв.м. є конструктивним елементом будинку, а відтак, є спільною сумісною власністю співвласників будинку.

Також, до позовної заяви та до відповіді на відзив від 04.01.18, Позивачем долучені документи, які підтверджують, що дах першого поверху будинку конструктивно відноситься до багатоповерхового будинку (згідно плану на квартирний житловий будинок, проектних рішень плану підвалу, другого поверху, технічного паспорту на будинок).

До того ж, в долученому до матеріалів справи Відповідачем висновку експертного дослідження від 03.11.17 зазначено, що площа над першим поверхом є покрівлею вбудовано- прибудованих приміщень.

Відповідно до технічного паспорту на будинок, покрівля є конструктивним елементом будинку.

Отже, вся площа даху першого поверху будинку, в тому числі, і 66,6 кв.м є конструктивним елементом будинку.

Однак, на 66,6 кв.м даху першого поверху будинку здійснено державну реєстрацію прав власності за Відповідачами.

Окрім того, як повідомлено Департаментом з питань архітектурно-будівельного контролю м. Києва, 07.04.17 року Відповідачеві скасовані декларація про початок виконання будівельних робіт для реконструкції групи нежитлових приміщень НОМЕР_3 від 06.06.16 та декларація про готовність об'єкту до експлуатації від 13.02.17 року.

За інформацією Департаменту містобудування та архітектури, містобудівні умови та обмеження на проведення будівельних робіт на даху першого поверху будинку Відповідачам не видавались.

Оскільки технічний паспорт на нежитлове приміщення НОМЕР_3 від 20.01.17 виготовлявся на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт для реконструкції групи нежитлових приміщень НОМЕР_3 від 06.06.16, яка скасована, тому, і відомості, що відображені в технічному паспорті на нежитлове приміщення НОМЕР_3 від 20.01.17 не можуть вважатись правильними.

Тому, рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення НОМЕР_3, загальною площею 403,40 кв.м прийняте на підставі недостовірних відомостей, тому є незаконним.

Після реєстраційної дії, що відбулась 14.03.17 року, Відповідачами ініційовано інші реєстраційні дії стосовно належних їм нежитлових приміщень НОМЕР_3 та НОМЕР_4, а саме:

-28.03.17 року нежитлове приміщення НОМЕР_3, на підставі договору про поділ нерухомого майна від 28.03.17 № 2358, ділиться в натурі на два самостійні об'єкти права власності: НОМЕР_3, загальною площею 172,10 кв.м - власником є Відповідач (номер запису про право власності НОМЕР_6) та НОМЕР_3, загальною площею 231,30 кв.м - власником є Відповідач-2 (номер запису про право власності НОМЕР_5) (витяги з інформаційної довідки долучались до заяви про залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог від 13.11.17);

-26.04.17 року за ініціативою Відповідача-2, на підставі договору про поділ нерухомого майна від 28.03.17 та висновку щодо технічної можливості об'єднання об'єктів від 10.04.17, об'єднуються в один об'єкт нерухомого майна нежитлові приміщення НОМЕР_3 та НОМЕР_4, загальна площа «нового» нежитлового приміщення НОМЕР_4 становить 511,10 кв.м (279,8 + 231,3) (номер запису про право власності НОМЕР_7) (витяг додається);

-25.07.17 року за ініціативою Відповідачів, на підставі договору дарування від 25.07.17 № 5888, Відповідач подарував Відповідачу-2 нежитлове приміщення НОМЕР_3, загальною площею 172,10 кв.м (номер запису про право власності НОМЕР_8) (витяг долучався до заяви про залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог від 13.11.17);

-16.11.17 року за ініціативою Відповідачів, на підставі договору дарування від 16.11.17 № 2560, Відповідач-2 подарувала Відповідачу 14/100 часток нежитлового приміщення НОМЕР_4 (номер запису про право власності НОМЕР_9, НОМЕР_7) (витяг додається).

Оскільки реєстраційні дії, що відбувались 28.03.17, 26.04.17, 25.07.17, 16.11.17, здійснювались з врахуванням площі в розмірі 66,6 кв.м, яка на думку Позивача є спільною сумісною власністю співвласників будинку, тому, вони є незаконними, а порушене право Позивача на майно підлягає відновленню шляхом повернення сторін до первісного стану.

Тому, договори, що укладені між Відповідачами та на підставі яких здійснювалась реєстрація прав власності є недійсними.

Враховуючи на встановлені обставини, позивач уточнив позовні вимоги та просить суд, -

-визнати 66,6 кв.м, даху першого поверху будинку, на яких збільшено площу нежитлового приміщення НОМЕР_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок реєстраційної дії, яка відбулась 14.03.17 (номер запису про право власності НОМЕР_1, НОМЕР_2), спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку № 26-і по вул. Дніпровська Набережна в м. Києві;

-визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо групи нежитлових приміщень НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та визнати недійсними договори, які стали підставою до виникнення права власності, а саме:

за номерами запису про право власності НОМЕР_1, НОМЕР_2, вчинене на підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 14.03.17 № 604, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлією Ярославівною, відповідно до якого загальна площа нежитлового приміщення НОМЕР_3 збільшилась до 403,4 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_11);

за номерами запису про право власності НОМЕР_6, НОМЕР_5, вчинене на підставі договору про поділ нерухомого майна від 28.03.17 № 2358, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Надією Ростиславівною, відповідно до якого нежитлове приміщення НОМЕР_3 поділено на два самостійні об'єкти права власності (НОМЕР_3, загальною площею 172,10 кв.м та НОМЕР_3, загальною площею 231,30 кв.м (реєстраційні номери об'єктів нерухомого майна НОМЕР_10 та НОМЕР_10 відповідно);

за номером запису про право власності НОМЕР_7, вчинене на підставі договору про поділ нерухомого майна від 28.03.17 № 2358, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Надією Ростиславівною та висновку щодо технічної можливості об'єднання об'єктів нерухомого майна від 10.04.17, виданого ТОВ «Зембудінвестпроект», відповідно до якого внаслідок об'єднання нежитлових приміщень НОМЕР_3 та НОМЕР_4, загальна площа нежитлового приміщення стала 511,1 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_10);

за номером запису про право власності НОМЕР_8, вчинене на підставі договору дарування від 25.07.17 № 5888, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Надією Ростиславівною, відповідно до якого нежитлове приміщення НОМЕР_3 загальною площею 172^* кв.м перейшло у власність ОСОБА_8 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_10);

за номерами запису про право власності НОМЕР_9, НОМЕР_7, вчинене на підставі договору дарування від 16.11.17 № 2560, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлією Ярославівною, відповідно до якого нежитлове приміщення НОМЕР_4 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_10);

-зобов'язати Відповідача та Відповідача-2 усунути перешкоди у користуванні спільним майном будинку (дахом першого поверху), шляхом зупинення будівництва на ньому та демонтажу надбудови, а саме: бетонні опорні колони, бетонний дах, перегородки та зовнішні стіни з піноблоку, з приведенням даху першого поверху у стан, який був до початку будівництва;

-судові витрати стягнути з Відповідачів.

Вивчивши матеріали справи, та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

З 15 грудня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України діє в редакції, затвердженій Законом України « Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІII ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ч .2 ст. 49 ЦПК України ( в ред. з 15 грудня 2017 року ) позивач вправі відмовитися від позову ( всіх або частини позовних вимог ), вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п"ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Підстави та черговість подання заяв по суті справи визначається ЦПК України або судом у передбачених ЦПК України випадках, що передбачено ч. 3 ст. 174 ЦПК України.

Як вбачається з наданої до суду заяви ОСББ " 26 - і " про уточнення позовних вимог від 05 лютого 2018 року та викладенням вимог, які підлягають розгляду, фактично в своїй заяві змінює і предмет і підстави позовних вимог шляхом заявлення нових вимог про відібрання дитини та передачі її матері на стадії розгляду справи по суті.

А тому, на підставі вимог ст. 49 ЦПК України дані вимоги не можуть бути прийняті до розгляду на даній стадії та підлягають повернення заявникові з роз"ясненням подачі заяви окремо від даного позову на загальних підставах.

На підставі викладеного, та з врахуванням вимог ст. ст. 49, 174 ЦПК України в прийнятті заяви слід відмовити та роз"яснити, що будь - яка особа не позбавлена можливості пред"явити позовну заяву до суду на загальних підставах згідно вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 49,174, 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСББ " 26 - і" про уточнення позовних вимог відмовити та повернути дану заяву заявникові.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею ( суддям и).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п"ятнадцяти днів з дня його ( її ) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його ( її ) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п. 15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15 грудня 2017 року ) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

СУДДЯ : Л.К. ЛЕОНТЮК