АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/523/18 Справа № 175/3747/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Степова сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області про усунення порушення права власності на землю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дніпровської районної ради, третя особа: Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Степова сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області про усунення порушення права власності на землю.

В грудні 2016 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дніпровської районної ради, третя особа: Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Степова сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області про усунення порушення права власності на землю задоволено.

Усунуто порушення права власності ОСОБА_3 на землю шляхом визнання недійсною та скасування державної реєстрації про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер :04:057:0015, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Степове, вулиця Пшенична, земельна ділянка 14-б, №14 проведену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та скасування запису про право власності №14915385 на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер :04:057:0015, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Степове, вулиця Пшенична, земельна ділянка 14-б, проведену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дніпровської районної ради, третя особа: Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити, визнати недійсним та скасувати Державний акт приватної власності на землю IV-ДП № 045425 виданий Дніпропетровською районною Радою народних депутатів 17 жовтня 2002 року ОСОБА_3 (РНОКПП 180807031) ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального, а також процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В запереченнях ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року залишити без змін, оскільки вважає що рішення суду є обґрунтованим та таким що не підлягає скасуванню.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору дарування земельної ділянки укладеного 16 жовтня 2002 року (бланк серія ВАВ №649723), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 2772, ОСОБА_3 належить земельна ділянка загальною площею 0,183 га, розташована за адресою: центральна садиба КСП «Дзержинець» Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Білоруська, №3 Дніпропетровської районної ради.

17 жовтня 2002 року на підставі цього договору ОСОБА_3 отримав Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ДП №045425, виданий Дніпропетровською районною радою народних депутатів, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1127.

Земельна ділянка ОСОБА_3 виходить на вул. Пшеничну у м. Камянському та межує із земельною ділянкою ОСОБА_2, що знаходилася за адресою: м. Кам'янське вул. Пшенична, 14-б. До 18 червня 2016 року на межі земельних ділянок сторін стояла цілісна огорожа.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна, майно яке знаходиться за адресою: м. Кам'янське вул. Пшенична, 14-б, належить ОСОБА_2, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Дніпродзержинськ (територіально с. Степове Дніпропетровського району) Дніпропетровської області по вул. Пшеничній, № 14-б, зареєстрований в реєстрі за № 3-1261, виданого 16 грудня 2015 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, та Договору дарування 1/2 частки майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Дніпродзержинськ (територіально с. Степове Дніпропетровського району) Дніпропетровської області по вул. Пшеничній, № 14-б, посвідченого 16 лютого 2016 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7

Степовою сільською радою, на підставі заяви ОСОБА_2, без проведення належної перевірки, було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2, загальною площею 0,179 га, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район в с. Степове по вул. Пшенична 14-б, до складу якої також увійшла і частина земельної ділянки ОСОБА_3.

Спірній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :04:057:0015 та 10 червня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було здійснено державну реєстрацію прав ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку (запис індексний номер 29990159, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 14).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України.

Відповідно до ст. 4 ЗК України, у державній власності перебувають всі землі України, за винятком переданих у колективну та приватну власність. Субєктами прав державної власності на землю виступають районні ради народних депутатів на землі в межах їх території. Землі, що перебувають у державній власності можуть передаватись у користування.

Ст. 22 ЗК України передбачено право користування наданою земельною ділянкою після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право користування і до встановлення меж цієї ділянки в натурі забороняється.

Згідно зі ст. 23 ЗК України, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районним Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Відповідно до статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно іх ч. 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення порушеного права власності на землю, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачем було порушено право права власності позивача на землю і правомірно усунув перешкоди, шляхом визнання недійсною та скасування державної реєстрації про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер :04:057:0015, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Степове, вулиця Пшенична та скасування запису про право власності №14915385 на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер :04:057:0015, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Степове, вулиця Пшенична, земельна ділянка 14-б, проведену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю.

Згідно акту встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність складеного в 1996 році, встановлено в натурі на місцевості межі земельної ділянки, що відводиться у приватну власність ОСОБА_8 (попередній власник спірної земельної ділянки). Акт підписано інженером-землевпорядником ОСОБА_9, спеціалістом-землевпорядником ОСОБА_9, представником Дніпропетровської райради народних депутатів ОСОБА_10, землевласником ОСОБА_8 та землекористувачами суміжних земельних ділянок ОСОБА_11, ОСОБА_12, Пшеничниковим, ОСОБА_13 та головним архітектором району ОСОБА_14

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною пшінкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пп. б), г), д) ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно положень абз. 3 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений ст. 140, 141 ЗК України, перелік підстав для цього є вичерпним.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16 квітня 2004 року, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її у встановленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що Степовою сільською радою було порушено норми ст. 141 ЗК України, а саме, при видачі ОСОБА_2 рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , яким одночасно передала частину земельної ділянки ОСОБА_3, яка раніше, в 2002 році, була передана позивачу належним чином із встановленням меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), про що свідчить ОСОБА_10 про перенесення в натурі меж земельної ділянки на ім'я ОСОБА_3 від 17 жовтня 2002 року, а тому правомірно відмовив у визнанні недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_15