Справа № 645/4785/17
Провадження № 2/645/476/18
Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління та з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» (далі за текстом ТОВ «Жилсервіс») звернулося до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 та її малолітній доньці - ОСОБА_4 на праві приватної власності належить по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1. ТОВ «Жилсервіс» здійснює утримання та експлуатацію вищевказаного будинку на підставі Договору про здійснення управління житлового будинку від 01 жовтня 2006 року та Додаткової угоди до нього від 01 січня 2011 року. Проте, відповідачі не виконують покладений на них обовязок щодо сплати за утримання будинків і споруд та прибудинкової території, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 7 157,98 грн.

Посилаючись на те, що майном неповнолітньої дитини ОСОБА_4 управляють батьки, ТОВ «Жилсервіс» просить стягнути з ОСОБА_2, як співвласника квартири та матері малолітньої дитини, на його користь заборгованість за надані послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4 859,36 грн., а з ОСОБА_3, як батька малолітньої дитини - 2 298,62 грн., а також судовий збір по 800,00 грн. з кожного.

В судовому засіданні представник ТОВ «Жилсервіс» ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, не підтримав позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачами на час розгляду справи та пояснив, що останніми в повному обсязі погашено заборгованість за надані послуги в розмірі 7 157,98 грн., а саме: ОСОБА_2 в розмірі 4 859,36 грн., ОСОБА_3 в розмірі 2 298,62 грн. Однак, відповідачі не сплатили судовий збір, наполягав на стягненні з відповідачів на користь ТОВ «Жилсервіс» понесених витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 600,00 грн., тобто по 800,00 грн. з кожного, з посиланням на те, що заборгованість ними погашено після предявлення позову.

В судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявились, через канцелярію суду надали заяви разом з копіями квитанцій на підтвердження сплати заборгованості за надані послуги з управління та з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на загальну суму 7 157,98 грн., якими просили закрити провадження у справі через сплату боргу, а вимоги позивача щодо стягнення судового збору залишити без розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до договору про здійснення управління житлового будинку від 01 жовтня 2006 року та Додаткової угоди до цього договору від 01 січня 2011 року, укладеного між будівельною компанією (балансоутримувачем) АТ «Агросервіс-Україна» та ТОВ «Жилсервіс», з жовтня 2006 року позивач займається управлінням будинку № 3 по вул. Лебединській в м. Харкові.

З вищевказаної Додаткової угоди вбачається, що ТОВ «Жилсервіс» зобов'язався надавати житлово-комунальні послуги власникам квартир у відповідності до технічних стандартів, норм чинного законодавства з урахуванням тарифів які визначені у структурі тарифів, а саме: прибирання при будинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів, вибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі, здійснення технічного обслуговування ліфтів, здійснення технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем, дератаризація, дезінсекція, надання послуг з обслуговування димовенталяційних каналів, здійснення ремонту конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території, проведення освітлення місць загального користування, контролювання енергопостачання ліфтів, а також надання інших послуг, які необхідні для належного управління та обслуговування будинків, тощо.

Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 20216074 та 20215908 від 09 квітня 2014 року, ОСОБА_2 та її малолітній доньці ОСОБА_4 на підставі Договору дарування квартири б/н від 27 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 899, належить по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території санітарно-технічне обслуговування, обслуговування, внутрішньобдинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) відноситься до житлово-комунальних послуг.

У відповідності до положень п. 5 ч. 3 ст. 20 вищевказаного Закону, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону, плата за житлово-комунальні послуги нараховуються щомісячно.

Проте, відповідачі, в порушення вимог закону, за надані послуги не сплачували, що призвело до утворення заборгованості.

Так, відповідно до наданого позивачем рахунку з квартплати, станом на 01 вересня 2017 року заборгованість за період з липня 2015 року по серпень 2017 року включно склала 7 157,98 грн., з яких: заборгованість ОСОБА_2 по особовому рахунку № 11100 становила 4 859,36 грн., заборгованість ОСОБА_4 по особовому рахунку № 11101 - 2 298,62 грн.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується представником позивача, що відповідачами визнано позов в повному обсязі та під час судового розгляду справи погашено заборгованість в розмірі 7 157,98 грн. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надано суду копії квитанцій № 0.0.952460981.1 від 30 січня 2018 року на суму 4 859,36 грн. та № 0.0.952459454.1 від 30 січня 2018 року на суму 2 298,62 грн., відповідно. Але відповідачами не були сплачені понесені позивачем, при зверненні до суду, судові витрати.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Жилсервіс».

Щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору слід зазначити наступне.

За змістом ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судовим розглядом встановлено, що представник позивача не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачами після предявлення позову, тому понесені ТОВ «Жилсервіс» витрати підлягають стягненню з відповідачів на його користь у відповідних частках.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 народилася 31 травня 2004 року, тобто на час предявлення позову вона є малолітньою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Так, згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 1023 від 26 жовтня 2017 року, та платіжного доручення № 940 від 05.09.2017 року, ТОВ «Жилсервіс» під час предявлення позову сплачено судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

Враховуючи, що заборгованість малолітньої ОСОБА_4, яка виникла за 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, підлягала стягненню з її батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках, судовий збір стягується з відповідачів відповідно.

Отже, з ОСОБА_2, як співвласника 1/2 частки квартири, підлягає стягненню на користь ТОВ «Жилсервіс» судовий збір в розмірі 800,00 грн. (1 600,00 грн. : 2), а також як матері малолітньої ОСОБА_4 - в розмірі 400,00 грн. (800,00 грн. : 2), а всього 1 200,00 грн.

З ОСОБА_3, як батька малолітньої ОСОБА_4, підлягає стягненню на користь ТОВ «Жилсервіс» судовий збір в розмірі 400,00 грн. (800,00 грн. : 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління та з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» (р/р 3214 в ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023, ) 1200 гривень витрати по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс» (р/р 3214 в ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023, ) 400 грн. витрати по сплаті судового збору.

В іншій частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 07 березня 2018 року.

Суддя - І. В. Ульяніч