Справа № 627/1305/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки площею 8,08 га, яка розташована на території Вязівської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 12 лютого 2014 року померла її мати ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 8,08 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ХР № 003612.

За життя 21.11.2005 року ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого вона вказану земельну ділянку заповіла своїм дітей: позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3, однак остання спадщину не прийняла та на неї не претендує, про що свідчить її заява.

Окрім цього спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її чоловік, а батько позивача ОСОБА_4, який також відмовився від прийняття спадщини.

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_2, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з даним позовом та визнати за нею право приватної власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

У відкрите судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача - Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладався на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 12 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - ВЛ № 427299, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 8,08 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ХР № 003612, яка знаходиться на території Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Згідно заповіту, посвідченого 21.11.2005 року секретарем виконавчого комітету Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого у реєстрі за № 49, ОСОБА_2 належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ХР № 003612 земельну ділянку заповіла своїм дітям: ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Однак, як вбачається з заяви, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, ОСОБА_3 спадщину після смерті матері ОСОБА_2 не прийняла та на неї не претендує.

Окрім цього спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її чоловік, а батько позивача ОСОБА_4, який також відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить його заява, посвідчена секретарем Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.02.2018, з якої вбачається, що по параметру запиту: ОСОБА_2 інформація відсутня.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV ХР № 003612.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 та до складу спадкового майна входить земельна ділянка.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того ОСОБА_1 пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просять його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті заповідача ОСОБА_2 має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 8,08 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ХР № 003612 після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 12 лютого 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2433 (дві тисячі чотириста тридцять три) грн.05 коп., який перерахувати за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

Вязівська сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження: провул. Погорєлова № 2, с. Вязова, Краснокутського району, Харківської області, ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА