Постанова

Іменем України

07 березня 2018 року

м. Київ

справа № 520/17906/13-ц

провадження № 61-9878св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя - доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, яка подана представником ОСОБА_4, на ухвалу апеляційного суду Одеської області у складі судді Кравця Ю. І. від 11 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2010 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі

252 485 грн 44 коп. та судові витрати у розмірі 1 820 грн. Внесено зміни до договору про іпотечний кредит: у п. 1.2. слова та цифри «на 20 (двадцять) років» виключено, терміном остаточного погашення кредиту встановлено дату ухвалення судом рішення у даній справі; у п. 1.5. датою здійснення останнього платежу в рахунок погашення кредиту встановлено дату ухвалення судом рішення у цій справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2013 року заочне рішення цього суду від 11 листопада 2010 року скасовано, справу призначено до судового розгляду в загальному порядку.

Повторним заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси

від 19 вересня 2014 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 13 грудня 2007 року у розмірі 252 485 грн 44 коп., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом у розмірі 175 тис. грн 10 коп., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 20 832 грн 38 коп., простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2 253 грн 42 коп., простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 54 399 грн 54 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2014 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 15 травня 2017 року, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом порушено положення частини третьої статті 232 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи).

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 07 листопада 2017 року справу за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи(стаття 129 Конституції України).

ЦПК України (2004 року) встановлював для відповідача особливий порядок оскарження заочного рішення - шляхом подання до суду, що його ухвалив, заяви про перегляд цього рішення (статті 228-232 ЦПК України), а також загальний порядок його оскарження - апеляційне оскарження

(стаття 232 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 232 ЦПК України (у редакції

від 07 липня 2010 року) повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторний розгляд справи після скасування першого заочного рішення по суті та функціонально є продовженням позовного провадження в суді першої інстанції.

Наявність права на апеляційне оскарження повторного заочного рішення означає можливість реалізації такого права у загальному порядку.

У справі, яка переглядається, апеляційний суд відмовив у прийнятті апеляційної скарги відповідача на заочне рішення районного суду з підстави недотримання ним встановленого статтею 228 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) порядку перегляду заочного рішення.

Проте апеляційний суд залишив поза увагою те, що оскаржуване заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2014 року є повторним у цій справі, тому підлягає оскарженню у загальному порядку, встановленому цим Кодексом, що передбачено частиною третьою статті 232 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року).

Таким чином, апеляційний суд відмовив у прийнятті апеляційної скарги з порушенням частини третьої статті 232 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року).

Частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, яка подана представником ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк