Справа № 626/347/18
Провадження № 6/626/22/2018
У Х В А Л А

Іменем України

12.03.2018 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гусар П.І., при секретарі Івашкіній Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Красноградського районного суду Харківської області надійшла заява державного виконавця Красноградського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення Красноградського районного суду Харківської області від 31.01.2002 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Підставою для звернення є заява стягувача ОСОБА_3 про відмову від виконання вищевказаного судового рішення про стягнення аліментів.

Державний виконавець Білоконь І.Г. на розгляд справи не з'явилася, просила судове засідання провести без її участі, про що зазначила в заяві.

Від стягувача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутність, підтверджує свою добровільну відмову від стягнення аліментів з ОСОБА_2

До суду боржник не зявився, причини неявки не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмові формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Суд має право відмовити у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених ст.206 цього Кодексу, а саме якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 31.01.2002 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.01.2002 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист за даним рішенням перебуває на виконанні у Красноградському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Також із матеріалів справи вбачається, що стягувач ОСОБА_3 відмовляється від примусового виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відмова стягувача від примусового виконання не суперечить закону і не порушує прав чи свобод інших осіб, в тому числі прав неповнолітньої дитини.

На підставі ч. 2 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження та керуючись ст. ст. 434 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення- задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_3 від примусового виконання рішення Красноградського районного суду Харківської області від 31.01.2002 року по цивільній справі №2-245/02 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя