Справа № 600/593/17
Справа № 2/600/159/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Сташків О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай), що розташована на території Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ТР №0101070 від 10.02.1997 року, зареєстрованого 13.02.1997 року за №71.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24.12.2000 року померла її баба ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай), що розташована на території Ценівської сільської ради, Козівського району Тернопільської області, розміром 1,41 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату серії ТР №0101070 від 10.02.1997 року. Даний сертифікат було втрачено у звязку з чим дано оголошення в газеті «Свобода». Зазначає, що звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак останній було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. На даний час, позивач бажає оформити право власності на земельну частку (пай), тому просить визнати її власником земельної частки (паю) розміром 1,41 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 06.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Представник позивача у підготовче засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.26).

Представник відповідача до початку підготовчого засідання подав відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності (а.с.25).

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Судом встановлено, що 24.11.2000 року померла ОСОБА_2 у віці 68 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ИД №103304 від 25.12.2000 року (а.с.4).

Згідно довідки Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №460 від 29.06.2017 року, ОСОБА_1 вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2, яка померла 24.11.2000 року (а.с.5).

Як вбачається з інформації про грошову оцінку земельної ділянки виданої Відділом Держгеокадастру у Козівському районі Тернопільської області від 01.02.2017 року сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ТР №0101070 виданий члену колгоспу «Золотий колос» ОСОБА_2, згідно якого їй належить право на земельну частку (пай) розміром 1,41 умовних кадастрових гектарів (а.с.6).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0101070 було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №50 (3190) від 28.06.2017 року (а.с.8).

29.06.2017 року державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 розяснено, що свідоцтво про право на спадщину за законом не може бути видане у звязку з відсутністю документу, що підтверджує належність майна спадкодавцеві на праві власності (а.с.24).

ОСОБА_3 відмовилася від права на частку у спадковому майні після смерті баби ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, що підтверджується заявою, посвідченою 29.06.2016 року секретарем Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області ОСОБА_4 (а.с.14).

Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст. 529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

На підставі положень ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відтак, оскільки ОСОБА_2 померла, ОСОБА_3 (д.п.Прийдун) Т.М. відмовилася від спадщини, ОСОБА_1 вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто прийняла спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 1,41 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 77, 81, 200, 206, 247, 263-265, 273 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), що розташована на території Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ТР №0101070 від 10.02.1997 року, зареєстрованого 13.02.1997 року за №71.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець