АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 659/812/17-ц Головуючий в І інстанції: Панкєєв В.М. Номер провадження: 22-ц/791/367/18 Доповідач: Вейтас І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Верхньосірогозької сільської ради про визнання в порядку спадкування права на земельну ділянку (пай)

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що за життя його мати ОСОБА_6, як колишній працівник колгоспу ім.Леніна Нижньосірогозького району, під час проведення розпаювання земель КСП ім.Леніна була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) орієнтовною площею 7,34 гектари, що підтверджується довідкою Верхньосірогозької сільської ради, з якої вбачається, що ділянка матері розташована в контурі № 97 ділянка № 18.

Позивач зазначив, що проживав разом з матірю в одному будинку № 146 по вулиці Миру в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району, є спадкоємцем першої черги, після смерті матері відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, діючого на той час, вважається таким, що прийняв спадщину. На цей час вирішив оформити свої спадкові права на майно та майнові права після смерті матері. Надавши нотаріусу необхідні документи, не зміг надати правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку пай на імя матері. Відділ Держгеокадастру у Нижньосірогозькому районі своєю довідкою від 07.07.2017 року повідомив, що сертифікат на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_6 не виписувався. У звязку з викладеним нотаріус ОСОБА_7 23 жовтня 2017 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом орієнтовною площею 7,34 умовних кадастрових гектарів з земель колишнього КСП імені Леніна Нижньосірогозького району.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що правом на земельну частку (пай) наділені лише живі члени підприємства та пенсіонери, які раніше там працювали і залишаються членами підприємства. Зазначає, що отримання Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.Леніна 6 січня 1994 року його мати була жива та була включена в списки пенсіонерів колгоспу, тому вона набула майнове право на земельну частку (пай) за життя. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до п. 8, 9 ч.1 розд. XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача та представника Верхньосірогозської сільської ради Нижньосірогозького району, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився 14 квітня 1960 року в с. Загороддя Збаразького району Тернопільської області, його матірю записана ОСОБА_6 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 221748, виданого 01 грудня 2016 року Нижньосірогозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_6 померла 12 серпня 1996 року в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області у віці 66 років, актовий запис № 26 (а.с. 4).

З довідки № 1545 від 23.10.2017 року Верхньосірогозької сільської ради вбачається, що на момент смерті ОСОБА_6 з нею в одному будинку № 146 по вулиці Миру в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області був зареєстрований та проживав ОСОБА_5. Заповіт не складався (а.с. 8)..

За рішенням зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Леніна Нижньосірогозького району Херсонської області від 19 грудня 1992 року (протокол № 2) здійснено реорганізацію колгоспу ім. Леніна в асоціацію пайщиків колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна, всю землю, закріплену за колгоспом ім.. Леніна, передано КСП ім.. Леніна (а.с. 31). На час реорганізації господарства ОСОБА_6 перебувала на пенсії.

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХС 2 від 6 січня 1994 року колективному сільськогосподарському підприємству імені Леніна Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області передано у колективну власність 5772,6 гектарів земель сільськогосподарського призначення відповідно до рішення Верхньорогачинської сільської ради народних депутатів від 4 червня 1993 року 16 сесії ХХІ скликання (а.с.16-17).

На час передачі в 1994 році земель колгоспу ім. Леніна колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна у колективну власність ОСОБА_6 була включена в список пенсіонерів колгоспу іменні Леніна під номером 314 (а.с. 28).

Після проведення реорганізації колгоспу ім. Леніна в КСП ім. Леніна ОСОБА_6 не отримала сертифікату на право на земельну частку пай з земель КСП ім. Леніна, оскільки вона померла 12 серпня 1996 року, а списки, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Леніна, затверджені розпорядженням голови Нижньосірогозької районної державної адміністрації 20 грудня 1996 року за № 447 (а.с. 9).

23 жовтня 2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 у спадковій справі 3196/2017 померлої ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке залишилося після смерті ОСОБА_6, померлої 12 серпня 1996 року, заявник ОСОБА_5 відмовлено, оскільки ним не надано документу, який би підтверджував належність спадкодавцеві за життя права на земельну частку (пай) (а.с. 51).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року вбачається, що правом на земельну частку (пай) наділені лише живі особи члени підприємств та пенсіонери, які раніше там працювали і залишаються членами зазначеного підприємства. Сертифікат на імя ОСОБА_6 не видавався, тому це право не залишено в спадщину.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

Оскільки ОСОБА_6 померла 12 серпня 1996 року, тобто на момент передачі КСП ім.Леніна державного акту про право колективної власності на землю 6 січня 1994 року була жива, тому у неї виникло право власності на земельну частку пай, яке може бути успадковане.

Згідно довідки Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району від 07.02.2018 року в землях запасу сільської ради обліковується земельна ділянка загальною площею 297 га не витребуваних паїв громадян колишніх працівників та пенсіонерів КСП ім.Леніна. При розпаюванні земель КСП ім.Леніна загальними зборами було затверджено схему розподілу, згідно якої земельна ділянка ОСОБА_6 розташована на контурі № 97 ділянка № 18, орієнтовною площею 7,34 га. На даний час земельна ділянка надана в оренду як невитребувані паї.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого.

Згідно з положеннями ст. ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_5 проживав з матірю в одному будинку та фактично вступив у володіння спадковим майном.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є юридично обґрунтованим тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1,4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

РішенняНижньосірогозького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 12 серпня 1996 року, право на земельну частку (пай) орієнтовною площею 7,34 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна, розташованих на території Верхньосірогозської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області для сільськогосподарського використання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: А.Г.Колісниченко

ОСОБА_3