Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-36/11
Провадження № 4-с/553/14/2018
У Х В А Л А

Іменем України

05.03.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Чистик І.О.,

при секретарі Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, Начальник Київського Відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними, визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження, зобовязання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду із скаргою про визнання дій неправомірними, визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження, зобовязання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що 23.12.2017 року вона отримала відмову начальника Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області у закритті виконавчого провадження. Вважала його дії протиправними, оскільки він не виніс постанову, а направив лист. Замість закриття виконавчого провадження, яке здійснюється за межами строків на подання виконавчого документу, провадження передано державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 Виконавчий лист не мав бути прийнятий до виконання, у звязку з його невідповідністю вимогам ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ньому не зазначений строк його предявлення до виконання, до якої дати він має бути предявлений. Крім того, в ньому не зазначено місце знаходження юридичної особи стягувача. Під час судового розгляду представником заявника подані уточнення до скарги, згідно яких заявник просила суд визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП № 42204419 від 03.03.2014 року, та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 1616/10/2012 від 07.11.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1, на користь публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ». Визнати неправомірними дії начальника Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 у відмові у закритті виконавчого провадження листом № 47386 від 16.11.2017 року, зобов'язати Державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 42204419 від 03.03.2014 року, за виконавчим листом № 1616/10/2012 від 07.11.2012, про стягнення з ОСОБА_1 В, на користь публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» заборгованості в сумі: 1411027,89 гривень.

Заявник в судове засідання не зявилась. Про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність за участі представника заявника. Представник заявника в судовому засіданні подану скаргу підтримав з викладених в ній підстав (а.с. 1-3, 75).

Заінтересована особа начальник Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд залишити скаргу ОСОБА_1 без задоволення у звязку з її необґрунтованістю з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.16).

Заінтересована особа державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 вважав, що подана скарга є необґрунтованою, у звязку з чим просив суд відмовити в її задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с. 18-20).

Представник заінтересованої особи ПАТ «БАНК ФОРУМ» просила суд відмовити в задоволенні скарги з підстав, викладених в письмових поясненнях (а.с. 27-28).

Суд, заслухавши пояснення представника заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи за скаргою, оглянувши матеріали цивільної справи № 2/1616/10/2012, а також надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження № 42204419, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2013 року до Ленінського ВДВС м. Полтава УДВС ГТУЮ у Полтавській області вперше предявлений до виконання виконавчий лист № 1616/10/2012, виданий Ленінським районним судом м. Полтави 07.11.2012 року, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та копією заяви про відкриття виконавчого провадження (а.с. 25-26, 30).

07.03.2013 року державним виконавцем Ленінського ВДВС м. Полтава УДВС ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 25 об.).

Враховуючи наявні на виконавчому листі відмітки про строк його предявлення до виконання до 23.03.2013 року, а також норми п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року, який діяв на час видачі виконавчого листа та його предявлення до виконання, суд вважає, що виконавчий лист був поданий в межах строку предявлення до виконання (а.с. 21).

При цьому доводи представника заявника про невідповідність виконавчого листа вимогам до оформлення виконавчого документа не відповідають дійсності у звязку з його відповідністю вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року, що підтверджується копією долученого до справи виконавчого листа (а.с. 21), оригінал якого був оглянутий в судовому засіданні.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС м. Полтави УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 29.01.2014 року виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року, який діяв на час винесення постанови, тобто у звязку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, що підтверджується відповідними відмітками на виконавчому листі (а.с. 17 об.).

Згідно ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-14 від 21.04.1999 року строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються предявленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку до нового строку не зараховується.

Таким чином, у звязку з закінченням виконавчого провадження та направленням виконавчого документу за належністю 29.01.2014 року, строк предявлення виконавчого листа до виконання перервався.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів

громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі

ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4 від 03.03.2014 року відкрито виконавче провадження (а.с. 23). Судом встановлено, що з 05.02.2015 року державний виконавець Горбань М.С. не працює в Київському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, у звязку з чим не залучена до участі у справі (а.с. 76).

З урахуванням обставин справи, суд визнає обґрунтованими пояснення начальника Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про те, що дане виконавче провадження відкрито на підставі постанови державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого провадження за належністю на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року.

При цьому, копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника ОСОБА_1 11.03.2014 року за вих. № 6/5380 (а.с. 24).

Враховуючи відповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року, а також його предявлення до виконання в межах строку предявлення до виконання у звязку з перериванням строку, суд вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2014 року винесена із дотриманням вимог ст..ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року, у звязку з чим є законною, обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

При цьому суд вважає обґрунтованими доводи заінтересованої особи державного виконавця Федько Є.О. про пропуск заявником строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2014 року, а також обізнаність ОСОБА_1 про існування виконавчого провадження, що підтверджується копією заяви від 02.11.2017 року, поданою ОСОБА_1 під час перебування виконавчого провадження на виконанні в Київському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, а також заявою ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 26.10.2017 року (а.с. 24, 65).

Разом з тим, з огляду на відповідність постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2014 року вимогам Закону України «Про виконавче провадження» № 606-14 від 21.04.1999 року, а також того, що фактично порушення прав боржника ОСОБА_5 допущено не було, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог скарги в частині визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2014 року у звязку з її необґрунтованістю.

Вирішуючи питання про обґрунтованість вимог скарги про визнання неправомірними дій начальника Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 23 України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року питання про відвід державного виконавця, який не заявив самовідвід, вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова.

Згідно ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що 2.11.2017 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до начальника Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 із заявою про недовіру державному виконавцю Пєлєвіну О.М. з підстав, викладених в заяві у звязку з незгодою з його діями, зокрема вчиненими 29.08.2917 року та 03.10.2017 року (а.с. 24). Крім того, подала заяву, згідно якої просила начальника Київського ВДВС скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у звязку з тим, що виконавчий лист був поданий із пропуском строку предявлення до виконання, а саме поданий 21.02.2014 року, а підлягав поданню до 23.03.2013 року (а.с. 66).

16.11.2017 року за вих. № 473386 начальником Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 направлені листи на адресу ОСОБА_1 з повідомленням про відсутність підстав для відводу державному виконавцю, а також щодо відсутності підстав для скасування постанови від 03.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження (а.с. 5,6).

У звязку з тим, що під час судового розгляду не встановлено підстав для скасування постанови державного виконавця від 03.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження, у звязку з її відповідністю вимогам Закону, суд визнає правомірними дії начальника Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 в частині повідомлення про відсутність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, судом встановлено, що 09.11.2017 року постановою заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальником УДВС ГТУЮ у Полтавській області передано з Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області виконавче провадження № 42204419 з примусового виконання виконавчого листа № 1616/10/2012 (а.с. 56-58).

16.11.2017 року державним виконавцем Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області передано виконавчий документ виконавчий лист № 1616/10/2012 до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області (а.с. 59-60).

17.11.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження (а.с. 63).

Враховуючи відсутність підстав для визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 03.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог скарги в частині зобовязання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

А згідно ч.ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим заявник не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених вимог.

Враховуючи те, що заявник не наводить в поданій скарзі інших підстав для обґрунтування заявлених вимог, а суд самостійно не може виходити за межі заявлених вимог, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні скарги у звязку з її необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 19, 81, 89, 447-448 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, Начальник Київського Відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними, визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження, зобовязання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яким є Апеляційний суд Полтавської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6