Справа № 595/50/18
Провадження 2/595/97/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 16.05.2014 року з відповідачем було укладено кредитний договір №б/н у відповідності з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Однак позичальник взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 30.11.2017 року виникла заборгованість у сумі 11655,29 грн., яка складається з 2395,96 грн. - заборгованість за кредитом; 8028,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 531,20 грн. штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач борг погасити відмовляється, що змусило позивача звернутися в суд за захистом своїх прав.

Представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не зявився, однак, подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 16.05.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 від 16.05.2014 року, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ПриватБанком «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між ним та банком кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, між сторонами укладено договір на умовах, запропонованих Банком, у відповідності до якого відповідач ОСОБА_1 одержав кредит.

Сторони також погодили, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг).

Заявою відповідача від 16.05.2014 року та пунктом 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Судом не встановлено, а відповідачем не надано жодних доказів, які б стверджували про припинення кредитного договору від 16.05.2014 року.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інші фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та надав відповідачу кредитний ліміт на платіжну карту у розмірі 2500,00 грн.

Згідно статей 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв'язку з чим станом на 30.11.2017 року має заборгованість 11655,29 грн., зокрема: 2395,96 грн. - заборгованість за кредитом; 8028,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 531,20 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, що також передбачено п.2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг».

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що при укладенні кредитного договору сторони встановили, як строк дії договору до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором, процентів та інших платежів за користування кредитом (п.п.1.1.7.12, 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг).

Відповідач ОСОБА_1 припинив виконувати зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку з чим станом на 30.11.2017 року у нього утворилась заборгованість за кредитним договором.

Позивач скористався своїм правом на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Зі змісту ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, а також ним не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по кредитному договору від 16.05.2014 року в сумі 11655,29 грн.

Крім того, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762 грн. сплаченого судового збору та 420 грн. витрат, повязаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.526,530 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Cтягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 травня 2014 року на загальну суму 11655,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1762 грн. судового збору та 420 грн. витрат, повязаних з розглядом справи.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_2