Справа №488/2897/17 06.03.2018
Провадження №22-ц/784/276/18
Провадження №22-ц/784/276/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2018 року м. Миколаїв

Справа № 488/2897/17

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем - Лептугою С.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою

ОСОБА_1, зацікавлені особи: територіальна громада в особі Миколаївської міської ради та П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва, постановлену суддею Лазарєвою Г.М. 24 листопада 2017 року в приміщенні цього ж суду

у с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

24 листопада 2017 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від заяви та закриття провадження у справі.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2017 року провадження у справі закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України, у редакції яка була чинною на час постановлення ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що ухвала про закриття провадження у справі винесена судом без виклику сторін у судове засідання, а тому наслідки закриття провадження у справі їй не роз'яснювались, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі без виклику сторін у судове засідання, суддя виходив з того, що від заявниці надійшла заява про відмову від заявлених вимог та така заява може бути прийнята судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, в редакції чинній на час вирішення цього питання.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваної ухвали, суд своєї ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В той же час, закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалі, постановленої з цього приводу. Про наслідки вчинення зазначених процесуальних дій суд роз'яснює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, відповідно до частини четвертої ст. 12 ЦПК і правил, що їх регулюють (п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

22 листопада 2017 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від своєї заяви, поданої в порядку окремого провадження та закриття провадження у справі

Зі змісту положень п. 1 ч. 2 та ч. 8 ст. 49 ЦПК України заявник у справах окремого провадження має право відмовитися від заяви на будь якій стадії судового розгляду.

Порядок відмови позивача від позову встановлено положеннями ст. 205 ЦПК України, аналогічна норма була передбачена ст. 174 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, відповідно до якої за усною чи письмовою заявою позивача про таке суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі попередньо роз'яснивши наслідки такої процесуальної дії.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала була постановлена суддею без участі сторін, а тому суд не роз'яснив заявниці наслідки закриття провадження у справі, як це було передбачено положеннями ст. 174 ЦПК України, не навів в оскаржуваній ухвалі мотиви, з яких він виходив дійшовши висновку про те, що така відмова може бути прийнята судом, чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до ст. п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За такого, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвалу суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При розгляді справи суду слід звернути увагу на склад учасників, які повинні приймати участь у розгляді справи та права яких можуть бути порушені вирішенням цього питання, і в залежності від встановлених обставин з'ясувати питання, чи не виник між сторонами спір про право, який повинен бути вирішений в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2017 року скасувати, а справу за заявою ОСОБА_1 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 7 березня 2018 року.