АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/745/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

19 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі судді-доповідача судової палати у цивільних справах Волошиної В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року залишено без руху з підстав подання скарги з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Встановлено, що вступну і резолютивну частини рішення суду проголошено 21 вересня 2017 року в присутності сторін та представника відповідача ОСОБА_6, про що свідчить журнал судового засідання ( а.с.23-24). Таким чином, у відповідності до вимог статті 68, 69, 70 ЦПК України перебіг строку, визначеного статтею 294 ЦПК України на оскарження судового рішення почався з наступного дня після проголошення рішення і закінчився 02 жовтня 2017 року, без врахування вихідного дня 01 жовтня 2017 року.

Однак, відповідач правом на апеляційне оскарження рішення скористався 17 жовтня 2017 року, тобто після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року запропоновано особі, яка подає апеляційну скаргу звернутися до апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою та відповідними доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Для виконання недоліків скарги, рекомендована кореспонденція надіслана на ім'я відповідача за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в м. Києві вказана адреса є зареєстрованим у встановленому закономпорядку місцем проживання відповідача (а.с. 12).

Також ухвала суду для виконання направлялась за адресою представника відповідача - ОСОБА_6

Кореспонденція надіслана на ім'я відповідача повернулась 20 грудня 2017 року на адресу суду без вручення з відміткою поштового відділення зв'язку « за закінченням встановленого строку зберігання».

Повторно надіслана кореспонденція на адресу відповідача та його представника також повернулась 30 січня 2018 року, 31 січня 2018 року на адресу суду без вручення.

Відповідач не повідомляв суд апеляційної інстанції про зміну місця проживання (перебування, знаходження).

Згідно з вимогами статті 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, у відповідності до вимог статті 130 ЦПК України ухвала для виконання вручена відповідачу належним чином, однак вимог закону, визначених в ухвалі про залишення скарги без руху, відповідачем протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали не виконано.

Отже, суддею-доповідачем вжиті належні заходи, передбачені законодавством України, щодо направлення особі, яка подає апеляційну скаргу, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року для виконання.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та протягом п'яти місяців з дня подачі апеляційної скарги не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду поданої ними скарги, кореспонденцію суду не отримували.

Неотримання судової кореспонденції відповідачем та його представником, а також не зацікавленість ходом розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання стороною процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та, з огляду на положення Конвенції, щодо обов'язку сторони цікавитися рухом справи, застосування положень ст.121, ч. 5 ст. 297 ЦПК України (в редакції закону, чинній на момент подання скарги) до апеляційної скарги ОСОБА_4 не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року слід відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

У відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя-доповідач: В.М.Волошина