Дата документу 12.03.2018
Справа № 320/6276/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» березня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Калугіної І.О.,

при секретарі Піщевої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 березня 2012 року у розмірі 78 502 грн. 01 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп., зазначивши, що 23 березня 2012 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого вона одержала від позивача кредит в сумі 6 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2017 року складає 78 502 грн. 01 коп., з яких: 6 729 грн. 18 коп. заборгованість за кредитом, 64 158 грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 3 714 грн. 38 коп. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплати проценти.

23 березня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримала від позивача кредит в сумі 6 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір, що підтверджується її особистим підписом у заяві /а.с.11/.

Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Крім того, відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки за його користування, перевіряти платіжний ліміт, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п.2.1.1.5.7 «Умов та Правил надання банківських послуг» власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню офердтрафту.

Згідно п.2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку клієнт має виконати зобовязання з повернення кредиту, виплати винагороди банку.

Відповідно до 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушення позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості, доданого до матеріалів справи, відповідач станом на 31 липня 2017 року має заборгованість у розмірі 78 502 грн. 01 коп., з яких: 6 729 грн. 18 коп. заборгованість за кредитом, 64 158 грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 3 714 грн. 38 коп. штраф (процентна складова) (а.с.10).

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені, комісії та штрафів суд виходить з такого.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача 500 грн. фіксованого штрафу та 3714 грн. 38 коп. штрафу, нарахованого у відповідності з кредитним договором переконливо свідчать про безпідставне намагання застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.549 ЦК пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається.

Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, викладені у заяві, яка є складовою кредитного договору відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника.

За таких обставин сума боргу підлягає зменшенню на 3 714 грн. 38 коп. суму процентної складової штрафу з вищевикладених підстав.

Крім того, звертаючись з позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3400 грн. 00 коп., позивачем не було доведено, що з цієї суми є пенею, а що комісією, тоді як ці складові частини кредитного боргу не є тотожними поняттями цивільного права та мають різну правову природу: пеня - вид забезпечення виконання зобов'язання; комісія - плата за обслуговування кредиту.

Також, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року в звязку з виникненням питань за вищевказаними позовними вимогами, явка позивача була визнана обовязковою, однак позивач в судове засідання не зявився, будь-які пояснення та докази з цього приводу не надав, а на підставі наявних у справі доказів суд не може визначити, що є пенею, а що комісією, а також визначити, з якої саме суми заборгованості виходив позивач, нараховуючи суму штрафу в розмірі 3 714 грн. 38 коп., тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цих вимог через недоведеність.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 387 грн. 63 коп., яка складається з: 6 729 грн. 18 коп. заборгованість за кредитом, 64 158 грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина).

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, бул. 30-річчя ПеремогиАДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р 3111, , МФО 305299), місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д, суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 березня 2012 року у розмірі 71 387 (сімдесят одна тисяча триста вісімдесят сім) грн. 63 коп., яка складається з: 6 729 (шість тисяч сімсот двадцять девять) грн. 18 коп. заборгованість за кредитом, 64 158 (шістдесят чотири тисячі сто пятдесят вісім) грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 (пятсот) грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., а всього 72 987 (сімдесят дві тисячі девятсот вісімдесят сім) грн. 63 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

СУДДЯ: І.О.Калугіна