Справа № 141/145/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Невмержицької Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю та права на земельну ділянку, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю та права на земельну ділянку, згідно із яким відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок №23 від 14.05.1993 року виданого виконавчим комітетом Оратівської сільської Ради народних депутатів Вінницької області жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області належав ОСОБА_2. ОСОБА_2 помер 01.10.2000 року в с. Оратів Оратівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт від 02.06.1993 року, посвідчений секретарем Оратівської сільської Ради народних депутатів Вінницької області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №12 згідно якого все своє майно заповідає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках. Заповіт не змінено і не скасовано. Спадщину після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області згідно ст. 549 ЦК України прийняла його дочка ОСОБА_4, а інша дочка ОСОБА_5 від прийняття спадщинивідмовилась.

16.04.2007 року позивач ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. 60річчя Жовтня, 3 в с.Оратів Оратівського району Вінницької області за суму 3000 грн 00 коп, сплативши 16.04.2007 року завдаток в сумі 2000 грн. та 27.02.2008 року сплативши переказом 1000 грн. 00 коп., що підтверджується розпискою та квитанцією, однак договір купівлі-продажу не оформляли.

З 2007 року позивач проживає та користується житловим будинком з господарськими будівлями, що розташований по вул. 60-річчя Жовтня. З в с. Оратів Оратівського району Вінницької області, доглядає за будинком, господарськими будівлями та прибудинковою територією, сплачує відповідні земельні податки, користується присадибною земельною ділянкою площею 0,15 га, виготовив за свої кошти технічний паспорт на садибний (індивідуальний житловий будинок), що розташований по вул. 60-річчя Жовтня, З в с.Оратів Оратівського району Вінницької області.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку з господарськими будівлями більше 10 років та і користуватися ним, користується земельною ділянкою, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даною нерухомістю, доглядає за нею, утримує прибудинкову територію, робить в будинку поточні ремонти. Вказаною нерухомістю він добросовісно заволодів, сплативши відповідні кошти, претензій протягом 10 років, щодо володіння ним цим майном ніхто не має, він продовжує відкрито та безперервно володіти вищезазначеним нерухомим майном, тому ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області за набувальною давністю та право на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - сільський голова Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Від учасників справи до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалюєрішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок №23 від 14.05.1993 року виданого виконавчим комітетом Оратівської сільської Ради народних депутатів Вінницької області жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області належить ОСОБА_2.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 108801 від 03.10.2000 року ОСОБА_2 помер 01.10.2000 року в с. Оратів Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до заповіту від 02.06.1993 року зареєстрованого в реєстрі за № 12 та посвідченого секретарем Оратівської сільської Ради народних депутатів Вінницької області ОСОБА_3, ОСОБА_7 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті, і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах.

Згідно свідоцтва про народження серії ЯЦ № 399342 від 18.01.1951 року батьком ОСОБА_4, яка народилася 01.01.1951 року є ОСОБА_7.

Відповідно до заяви про прийняття спадщини, на котрій справжність підпису засвідчено 16.04.2007 року ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Оратівської сільської ради Оратіського району Вінницької області, та зареєстровано в реєстрі за №38, ОСОБА_4 приймає спадщину як спадкоємець за законом згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.).

Згідно заяви від 16.04.2007 року ОСОБА_5 від прийняття належної їй частки в спадщині після смерті батька ОСОБА_7, який помер 01.10.2000 року, відмовляється. Звертатись до суду за продовженням строку для прийняття спадщини не буде. Справжність підпису ОСОБА_5 засвідчено ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Оратівської сільської ради Оратіського району Вінницької області, та зареєстровано в реєстрі за №40.

Відповідно до розписки від 16.04.2007 року ОСОБА_4 одержала кошти, завдаток за хату, в сумі 2000 грн (дві тисячі гривень) 16.04.2007 року від ОСОБА_1, та віддала йому всі документи на хату.

Як вбачається з квитанції поштового переказу, 27.02.2008 року ОСОБА_4 було сплачено 1000 грн. 00 коп.,

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 3 по вул. 60 р. Жовтня в с. Оратів Оратівського району Вінницької області, замовником технічної інвентаризації записаний ОСОБА_1.

Згідно довідки № 277 від 30.10.2017 року, виданої виконкомом Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області гр. ОСОБА_1 про те, що він з 2007 року проживає за адресою: с. Оратів, вул. 60-річчя Жовтня, буд.3, без реєстрації місця проживання у складі сімї: дружина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки № 278 від 30.10.2017 року, виданої виконкомом Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області гр. ОСОБА_1 про те, що належний йому житловий будинок за адресою: с. Оратів, вул. 60-річчя Жовтня, 3, Оратівського району Вінницької області, побудований до 1992 року.

Як вбачається з довідки № 279 від 30.10.2017 року, виданої виконкомом Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області гр. ОСОБА_1 про те, що він користується присадибною земельною длянкою площею 0,15 га в с. Оратів, вул. 60-річчя Жовтня, 3, з 2007 року, за яку щороку сплачує земельний податок.

Згідно довідки № 280 від 30.10.2017 року, виданої виконкомом Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, будинок за адресою: с. Оратів, вул. 60-річчя Жовтня, 3, Оратівського району Вінницької області розташований на земельній ділянці розміром 0,15 га.

Договором о/р №24210327 про користування електричною енергією, укладеного між ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Оратівські електричні мережі" та ОСОБА_1, а також квитанціями за сплату електроенергії та земельних податків підтверджується проживання та користування позивача житловим будинком з господарськими будівлями, що розташований по вул. 60-річчя Жовтня. 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області та присадибною земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 319 ЦК України - власність зобов'язує.

Відповідно до ст. 322 власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Як вбачається з п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є. попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Пунктом 14 зазначеної постанови вказано, що виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до розяснень , що містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, зазначено, що для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнішній володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

У Постанові Верховного суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2099цс16 висловлено правову позицію, згідно якої за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Таким чином, починаючи з 16.04.2007 року позивач ОСОБА_1 добросовісно заволодів житловим будинком з господарськими будівлями, що розташований по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області, і продовжує відкрито, безперервно володіти житлом, тому в розумінні ст. 344 ЦК України набув право власності на це майно за набувальною давністю.

У відповідності до вимог ст. 377 ЦК України, ОСОБА_1 набув також право користування земельною ділянкою , так як житловий будинок з господарськими будівлями, розміщений на земельній ділянці площею 0,15 га, що розташована по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 5, 174, 175, 176, 177, 184, 187, 258, 259, 265, 293 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 344, 377 ЦК України, ст. 120 Земельного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області за набувальною давністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована по вул. 60-річчя Жовтня, 3 в с. Оратів Оратівського району Вінницької області.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 354, 355 ЦПК України та відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.І. Лисак

Повне судове рішення виготовлено 16.03.2018 року.