Справа №442/1098/18
Провадження №2/442/883/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та визнання права власності в рахунок погашення боргу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею в рахунок погашення боргу, право власності на: ? частину житлового будинку (загальна площа будинку 202,5 кв.м., який складається з п»яти житлових кімнат, житловою площею 68,8 кв.м. та кухні, рік побудови 1975), розташований в м.Дрогобич, вул..Бетховена, 32, Львівської області на земельній ділянці площею 534,00 кв.м.; ? частину земельної ділянки, яка розташована за адресою м.Дрогобич, вул..Бетховена, 32, Львівської області (кадастровий номер :01:040:0233, ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 505704 від 27.06.2007р.)

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 січня 2017 року вона позичила відповідачу ОСОБА_3 на прохання останньої для власних потреб 200 000 (двісті тисяч) гривень, що підтверджується письмовою розпискою. Дані кошти ОСОБА_3 отримала під заставу належного їй на праві власності житлового будинку та земельної ділянки. Зазначені кошти відповідач зобов'язався повернути їй до 01.01.2018 року. Коли вона на початку січня 2018 року звернулася з проханням до відповідача повернути їй позичені кошти, остання пообіцяла повернути їх через декілька днів. Однак, відповідач по сьогоднішній день ухиляється від виконання свого грошового зобов'язання, мотивуючи відсутністю такої суми грошей, у звязку з вище викладеним, вона змушена звертатися до суду за захистом свого права.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, від нього поступила заява про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі 16 січня 2017 року уклали договір позики, на суму 200 000 (двісті тисяч) гривень. При написанні боргової розписки сторонами було погоджено те, що у разі неповернення позивачу суми боргу, буде мати місце перехід права власності на предмет позики, зокрема на: ? частину житлового будинку (загальна площа будинку 202,5 кв.м., який складається з п»яти житлових кімнат, житловою площею 68,8 кв.м. та кухні, рік побудови 1975), розташований в м.Дрогобич, вул..Бетховена, 32, Львівської області на земельній ділянці площею 534,00 кв.м. та на ? частину земельної ділянки, яка розташована за адресою м.Дрогобич, вул..Бетховена, 32, Львівської області (кадастровий номер :01:040:0233, ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 505704 від 27.06.2007р.), вищевказане майно належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.1998р.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

У статті 530 Цивільного кодексу України зазначено: „Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України „Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищенаведені обставини, зокрема те, що відповідач визнає позов в повному обсязі, перепровіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов до переконання, що позивач своїми доказами довів та переконав суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог, а тому позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку (загальна площа будинку 202,5 кв.м., який складається з п»яти житлових кімнат, житловою площею 68,8 кв.м. та кухні, рік побудови 1975), розташований в м.Дрогобич, вул..Бетховена, 32, Львівської області на земельній ділянці площею 534,00 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки, яка розташована за адресою м.Дрогобич, вул..Бетховена, 32, Львівської області (кадастровий номер :01:040:0233, ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 505704 від 27.06.2007р.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя __________________ О.В. Крамар