Справа № 524/7757/16-ц
Провадження №2/524/35/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Воблікової І.О.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про розірвання спадкового договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до ОСОБА_5 про розірвання спадкового договору. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що в зв'язку із похилим віком та хронічними захворюваннями, 26.05.2015 вона разом із своєю онукою ОСОБА_5 уклали спадковий договір, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувалась виконувати її розпорядження, визначені договором і в разі її, ОСОБА_4, смерті, набувала право власності на квартиру АДРЕСА_1. Відповідач своїх обовязків за договором не виконує. Після укладення договору ОСОБА_5 лише декілька разів здійснила оплату за квартиру за її, ОСОБА_4, кошти, оскільки власного заробітку не має. В подальшому, протягом півроку, відповідач не доглядала її, не готувала їжу і не купувала ліки.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати спадковий договір, укладений між нею та ОСОБА_5, посвідчений 26.05.2015 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Просив врахувати, що ОСОБА_4 за станом свого здоров'я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач з моменту укладення договору самостійно її не доглядала, а запросила для цих потреб доглядальницю, послуги якої оплачувала позивач. Зазначив, що придбання ліків та оплата комунальних послуг були здійснені відповідачем також за рахунок позивача. З жовтня 2016 року ОСОБА_5 самоусунулась від виконання своїх обов'язків за договором і не навідується до ОСОБА_4.

Судом за клопотання представника позивача до матеріалів справи були долучені письмові пояснення позивача. В судовому засіданні 26.02.2018 при дослідженні матеріалів справи, представник позивача повідомив про те, що вказані пояснення написані не позивачем особисто, а на її прохання іншою особою.

Відповідач ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечувала. В судовому засіданні 11.05.2017 суду пояснила, що придбання ліків, продуктів харчування для позивача, оплату комунальних послуг, вона здійснювала за власні кошти. Після того, як в жовтні 2016 року вона відмовилась переїжджати разом із донькою до позивача, остання повідомила їй, що догляд за нею будуть здійснювати її сини, які в подальшому і будуть спадкувати її квартиру. На даний час вона не має доступу до квартири.

Представники відповідача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проти задоволення позову заперечували. Зазначили, що відповідач, ОСОБА_5, на даний час не має можливості виконувати свої обов'язки за договором, через перешкоди, які їй створює син позивача - ОСОБА_7. На даний час, ОСОБА_7 змінив замки на вхідних дверях, в зв'язку із чим, ОСОБА_5 не має доступу до помешкання позивача. Відповідачем подано до суду позов до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про зобов'язання не чинити перешкод у виконанні спадкового договору. Після того, як ОСОБА_5 відмовилась переїхати проживати до ОСОБА_4, остання не бажає щоб відповідач виконувала свої обов'язки за договором, а тому їй чинять перешкоди. До жовтня 2016 року ОСОБА_5 виконувала обов'язки, передбачені спадковим договором. Звертали увагу на те, що умовами спірного договору передбачено обов'язок набувача, ОСОБА_5, забезпечувати належний догляд та харчування ОСОБА_4, однак договір не містить застережень щодо особистого виконання ОСОБА_5 цих функцій. Вказані обов'язки відповідач виконувала, як особисто, так і за допомогою сторонньої особи - ОСОБА_8 послуги якої оплачувала, що не було заборонено договором.

Третя особа, Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні 29.11.2017 ОСОБА_6 зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Пояснив, що при оформленні спірного договору ним було розяснено зміст, права та обов'язки сторонам договору. Питань з приводу змісту договору у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виникало.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1302, 1303, 1304 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

В ст.1305 ЦК України визначено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Судом встановлено, що 26 травня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6, реєстраційний номер №1019.

Відповідно до умов договору ОСОБА_5 зобов'язується виконувати передбачені в ньому розпорядження ОСОБА_4 і в разі її смерті, набуває право власності на належну їй квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. В п.3.3 Договору визначено, що ОСОБА_5 за життя ОСОБА_4 зобовязана сплачувати у встановлені строки вартість послуг за користування електроенергією та газо-, водопостачання та інші комунальні платежі; забезпечувати належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, незалежно від їх вартості, належний догляд та харчування. У разі смерті відчужувача, набувач зобов'язаний здійснити комплекс заходів та обрядових дій з його поховання.

Пункт 4.10 Договору передбачає, що у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, цей договір може бути розірвано на вимогу відчужувача в судовому порядку, а також на вимогу набувача у разі неможливості виконання нею обов'язків за договором.

Вказані права набувача та відчужувача на розірвання спадкового договору також передбачені ст.1308 ЦК України, відповідно до якої спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

В ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Звертаючись в жовтні 2016 року до суду із позовом, позивач, ОСОБА_4, зазначала, що підставою для розірвання договору є те, що ОСОБА_5, не виконує свої обов'язки за договором протягом 6 місяців перед зверненням до суду.

На підтвердження своїх заперечень проти позову, ОСОБА_5 надано суду виписки з медичних карт на ім'я ОСОБА_4 за період з травня 2015 року по квітень 2016 року, призначення лікарів, висновки досліджень, а також копії квитанцій на придбання ліків. Також, суду були надані квитанції на оплату житлово-комунальних послуг за період з червня 2015 року по червень 2016 року. Крім того, відповідачем були надані суду розписки ОСОБА_8, за період з червня 2016 року по жовтень 2016 року, про отримання заробітної плати від ОСОБА_5 за послуги доглядальниці за ОСОБА_4.

Оригінали вказаних доказів були оглянуті судом.

Дослідивши вказані докази, суд вважає, що вони підтверджують факт виконання ОСОБА_5 обов'язків, визначених п.3.3.1 Договору, щодо сплати вартості послуг за користування електроенергією та газо-, водопостачання та інших комунальних платежів і забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, догляду та харчування.

З вищенаведеними письмовими доказами узгоджуються показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та сімейного лікаря ОСОБА_12. Крім того, свідок ОСОБА_8 повідомила суду про те, що її послуги по догляду за ОСОБА_4 оплачувала ОСОБА_5.

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які повідомили про те, що кошти на оплату житлово-комунальних послуг, придбання ліків та продуктів харчування ОСОБА_5 отримувала від ОСОБА_4, оскільки власних коштів не мала, у зв'язку із тим, що вони ґрунтуються на твердженнях ОСОБА_4, яка з жовтня 2016 року перебуває в напружених стосунках з ОСОБА_5 і не бажає, щоб остання виконувала надалі свої обов'язки за договором.

Надана відповідачем заява на видачу готівки №8790_3 від 25.03.2016, отримувачем якої зазначена ОСОБА_5, а також виписка по банківським рахункам, відкритим на ім'я чоловіка відповідача ОСОБА_15, спростовують показання вищевказаних свідків про відсутність у ОСОБА_5 власних коштів.

Щодо виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором починаючи з жовтня 2016 року суд відзначає наступне.

Судом були досліджені акт від 14.07.2017, складений за участю свідків ОСОБА_10, ОСОБА_16 і ОСОБА_9 та акт від 17.08.2017, складений за участю свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_9, відповідно до яких свідки підтвердили факт, що при спробі ОСОБА_5 зайти до квартири АДРЕСА_3, в якій проживає ОСОБА_4, для виконання своїх обов'язків по її догляду, було встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив.

В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_5 не має ключів від квартири, в якій мешкає ОСОБА_4. Вказана обставина не заперечувалась ОСОБА_7, який на даний час проживає разом з ОСОБА_4, а також підтверджувалась показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9.

Судом також був досліджений диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, як ОСОБА_5, намагається потрапити до квартири. На думку суду, вказаний відеозапис достеменно не підтверджує те, що відповідач не може потрапити саме до квартири позивача ОСОБА_4.

Судом прийнято до уваги те, що в листопаді 2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, про зобов'язання не чинити перешкод у виконанні спадкового договору.

Проаналізувавши вищевказані докази, а також врахувавши пояснення, надані суду представниками сторін, суд зясував, що причиною конфлікту, який виник між сторонами слугувало те, що ОСОБА_5 не погодилась виконати вимогу ОСОБА_4 щодо спільного з нею проживання, внаслідок чого ОСОБА_4, не бажає приймати від ОСОБА_5 виконання за договором.

Суд відзначає, що умови спірного договору не містять обов'язку набувача проживати спільно з відчужувачем.

На переконання суду, небажання відчужувача починаючи з жовтня 2016 року(з моменту звернення до суду) отримувати виконання від набувача за спадковим договором, відповідно до ст.1308 ЦК України, не є підставою для розірвання спадкового договору.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На думку суду, надані позивачем докази не підтверджують те, що зверненню позивача до суду в жовтні 2016 року передувало невиконання відповідачем обов'язків за спадковим договором протягом 6 місяців, як про це зазначив позивач у своїй позовній заяві.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не було доведено те, що станом на день звернення із даним позовом її права, свободи чи законні інтереси були порушені, невизнані або оспорені відповідачем ОСОБА_5.

Отже враховуючи те, що небажання позивача отримувати виконання від відповідача за спадковим договором не є підставою для розірвання спадкового договору, а також приймаючи до уваги те, що станом на день звернення позивача із позовом відповідачем не були порушені її права, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання спадкового договору залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць