Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/406/18
Провадження №2/433/276/18
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"21" березня 2018 р. суддя Троїцького районного суду Луганської області Крівоклякіна Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2018 року до Троїцького районного суду Луганської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1, в якій вона просить визнати за нею право власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: м.Луганськ, вул. Лєвченко, б. 11, кв. 105.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд зазначає, що поданий позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Позивачем до позовної заяви додане клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому вона посилаючись на п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити її від сплати судового збору.

Вирішуючи заявлене позивачем клопотання суд виходить з наступного.

Пунктом 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у звязку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

З аналізу вищезазначеної норми суд приходить до висновку, що законом передбачена можливість звільнення від сплати судового збору позивачів у справах, в яких відповідачем має бути Російська Федерація, а тому в даному випадку немає підстав для застосування п. 22 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір» для звільнення позивача від сплати судового збору за подачу даного позову.

Суд також не вбачає підстав для відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, враховуючи те, що позивачем на підтвердження майнового стану не було надано відповідних документів.

Тому, оскільки суд не знаходить підстав для відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, він пропонує позивачу сплатити судовий збір в сумі 704, 80 грн за наступними реквізитами: Отримувач УДКСУ у Троїцькому районі, код отримувача 37981102; Банк отримувача ГУДКСУ у Луганській області; МФО 804013; рахунок отримувача 0354; Код класифікації доходів бюджету - 22030101, Призначення платежу «Судовий збір, код НОМЕР_1, пункт 1.1, сума 704,80 грн виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання фізичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Оскільки ціна позову становить 70 000,00 грн, судовий збір за подачу даного позову складає 704,80.

Додатково суд зауважує, що відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів та подаються до суду належно завіреними.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Всупереч зазначеним вище нормам частина доданих до позовної заяви документів не завірені належним чином.

Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 136, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Крівоклякіна