Справа №442/361/18
Провадження №2/442/681/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Нагуєвицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно житловий будинок № 14 по вул..Зарічна в с.Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області по спадкуванню за заповітом від 11 вересня 2015 року, після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла 05.07.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він постійно доглядав за своєю тіткою бабою ОСОБА_3, яка постійно проживала в житловому будинку №14 по вул. Зарічна в с.Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області.

05 липня 2017 його тітка - ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно за заповітом від 11 вересня 2015 року, який був складений нею і згідно змісту якого, все належне на день смерті спадкодавця майно вона заповіла йому, своєму племіннику - ОСОБА_2 Тобто, житловий будинку №14 по вул. Зарічна , який розташований в с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області. Інших спадкоємців на вказане спадкове майно ні законом, ні за заповітом не має, оскільки дітей у спадкодавця, не було.

Зі своєї сторони він мав намір отримати в Дрогобицькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.09.2015 року. Однак по причині відсутності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на спадковий будинок, який його бабця не оформила за своє життя, йому було в цьому відмовлено. Про, що державний нотаріус надав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також в Дрогобицькому міському бюро технічної інвентаризації спадковий будинок за вищевказаною адресою за ОСОБА_3 зареєстрований не був, хоча сама інвентаризаційна справа на нього знаходиться в архівах МБТІ, що підтверджується довідкою за № 1255 від 18.07.2017 року. Згідно довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 № 29-17 від 29.09.2017 року інвентаризаційна вартість будинку № 14 по вул. Зарічна в с. Нагуєвичі Дрогобицького району становить 68 300 грн.

Та обставина, що житловий будинок за вищевказаною адресою дійсно належав його тітці, як спадкодавцю на день її смерті, підтверджується: довідкою № 928 від 19.07.2017 року, виданою Нагуєвицькою сільською радою про те, що згідно записів в погосподарських книгах житловий будинок № 14 по вул. Зарічна в с.Нагуєвичі, як побудований у 1980 році дійсно рахується за ОСОБА_3, яка постійно там проживала до дня своєї смерті 04.07.2017 року. Вказаний факт також підтверджується копією будинкової книги, яка також оформлена на прізвище ОСОБА_3

А тому для захисту своїх спадкових справ, змушений звертатись до суду.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, від них поступила заява про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповідом після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла 05 липня 2017 року.

Постановою від 11.01.2018 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №14 по вул..Зарічна в с.Нагуєвичі Дрогобицького району після смерті ОСОБА_3, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи , яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України «право на спадкування мають особи, визначені у заповіті».

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, як встановлено в судовому засіданні позивач не відмовлявся від спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивач на підставі закону є його спадкоємцем по заповіту, який прийняв спадщину та після смерті тітки вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно житловий будинок № 14 по вул..Зарічна в с.Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області по спадкуванню за заповітом від 11 вересня 2015 року, після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла 05.07.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар