Провадження № 2/761/1490/2018
У Х В А Л А

Іменем України

09 березня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

06.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ухвали суду від 08.11.2017 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви, не відповідають вимогам, встановленим ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано копій всіх документів, доданих до неї, для надіслання відповідачу; до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому чинним законодавством розмірах; позивачкою не зазначено у заяві імені відповідача, його місця проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, що, серед іншого, позбавляє суддю можливості визначитись стосовно підсудності даної справи саме Шевченківському районному суду м.Києва.

Ухвала про усунення недоліків 10.11.2017 року, 30.11.2017 року та 19.01.2018 року направлялась позивачці на адресу, вказану останньою у позовній заяві. Разом з тим, конверти з ухвалою про усунення недоліків від 08.11.2017 року повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат не проживає.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Позивачка не уточнила свого місця проживання чи перебування після звернення з позовом до суду, а тому ухвала була надіслана на останню відому судові адресу, зазначену у позовній заяві та вважається доставленою в розумінні вищенаведених положень ст. 131 ЦПК України.

Між тим, як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що позивачка за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізувала своїх процесуальних обов'язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для її повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, приходжу до висновку, що позивачкою у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 08.11.2017 року.

В свою чергу, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакцій.

Так, у відповідності до п.п. 11 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції заяви, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

При цьому, як передбачено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України в новій редакції, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаються неподаною і повертається заявникові.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід повернути позивачці, роз'яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 44, 131, 185, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз'яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: