Справа №359/5857/17
Провадження №2-з/359/6/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповіда-ча ОСОБА_5, про визнання недійсним договору позики,

встановив:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та про-сила визнати недійсним договір позики №13/04/20, укладений 20 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подала клопотання про забез-печення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 6,0858 га з када-стровим номером :02:002:0059, розташовану в с. Іванкові Бориспільського району.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтриму-ють клопотання та наполягають на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечує проти задоволення клопотання. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що на вказану земельну ділянку накладений арешт. ОСОБА_4 не має можливості відчужити цей обєкт нерухо-мого майна у власність інших осіб. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення пору-шених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмір-ними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального зако-нодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забез-печення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосу-вати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що прохальна частина позову не містить вимогу відносно земельної ділянки площею 6,0858 га з кадастровим номером :02:002:0059, розташованої в с. Іванкові Бориспільського району. Ця обставина свідчить про те, що захід забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1, жодним чином не відповідає змісту заявленої нею вимоги.

Крім того, постановами державних виконавців Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області від 22 вересня, 18 жовтня та 26 грудня 2016 року на вказану земельну ділянку тричі накладений арешт. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_4 навіть теоретично не має можливості відчужити цей обєкт нерухомого майна у власність інших осіб. Саме тому ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 серпня 2017 року ОСОБА_1 вже відмовлено у накладенні арешту на земельну ділянку.

З огляду на це суд вважає, що підстави для чергового накладення арешту на цей же обєкт нерухомого майна відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.4 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6