Справа № 727/690/18
Провадження № 2/727/533/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Чернівців Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_2

- відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в залі суду приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівців цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона зареєструвала у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №843 шлюб в шлюбі однією сімєю з відповідачем народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, діти проживають з нею. Посилається на те, що причиною розпаду сімї є різні погляди на подружнє життя, сімю, внаслідок чого виникали сварки, суперечки та непорозуміння. Зазначає, що відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні сімї, а саме з вересня 2017 року вони із відповідачем не проживають спільно однією сім»єю; спільного господарства не ведуть; вважає, що збереження сімї є неможливим і таким, що суперечить її інтересам, а тому, просить, розірвати шлюб між нею і відповідачем.

Позивач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, у наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити та справу розглянути в підготовчому засіданні.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог та розгляду справи в підготовчому засіданні.

За приписами ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог в повному обсязі.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, заслухавши вступне слово сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 18.06.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №843 (а.с.5).

Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На примирення сторони не погодилися

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання сторін на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам позивача.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім»ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним з подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред»явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб.

Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім наведеного судом встановлено, що в шлюбі за період спільного проживання сторін однією сімєю народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

У відповідності до паспорта громадянина України, позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 «А»/154 (а.с.6) та згідно акта №19 КЖРЕП №14, за адресою: м. Чернівці вул. Героїв Майдану, 57 «А»/154 проживають діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

З довідки ДНЗ №9 комбінованого типу №04 від 12.01.2018 року вбачається, що дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад №9 з 01.08.2017 року, квитанції про оплату приносить мати; батько ОСОБА_3 в заклад за дитиною не приходив з жовтня 2017 року (а.с.10).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 СК України, відповідач ОСОБА_3, як батько малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законодавцем визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що малолітні діти перебувають на матеріальному утриманні позивача; як позивач, так і відповідач є працездатними, проте позивач не працює, оскільки доглядає малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати по справі на користь держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 200, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, - В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 18.06.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №843 між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7 «А» кв.154, ІПН НОМЕР_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 1200,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2018 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць, згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7 «А» кв.154, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 704,80 грн. документально підтверджений квитанцією від 19.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.02. 2018 року

Суддя Слободян Г.М.