У Х В А Л А

14 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Борис У.Я.

з участю представників позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3,ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України , третя особа ТзОВ» Віденська кава» про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг , зобов»язання до вчинення дій ,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Шевченківського райсуду м. Львова знаходиться вказана справа. Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати свідоцтво України № 190201 про знак для товарів і послуг « Кава Старого Львова» недійсним та зобов»язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання недійсним вказаного свідоцтва. В процесі розгляду вказаної справи протокольною ухвалою суду було задоволено усне клопотання представника позивача про витребування у відповідача ОСОБА_6 інформації з ЄДРЮО та ФОП про його реєстрацію як фізичної особи-підприємця та про надання копії ліцензійного договору , укладеного між ним та ТзОВ» Віденська кава» щодо торгівельного знаку « Кава старого Львова « . Оскільки вказані документи не були надані на вимогу суду, представники позивача звернулись з клопотанням про застосування до відповідача та його представника заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України та просили повторно зобов»язати відповідача надати згадані документи.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання суд приходить до висновку про наступне.

При вирішенні 26.10.17 р. у судовому засіданні усного клопотання представника позивача про витребування від відповідача ОСОБА_6 інформації з ЄДРЮО та ФОП про його реєстрацію як фізичної особи-підприємця та про надання копії ліцензійного договору , укладеного між ним та ТзОВ» Віденська кава» щодо торгівельного знаку « Кава старого Львова « , відповідач зазначив, що не заперечує щодо надання вказаних документів . При цьому представником позивача не наводились мотиви, доказом яких обставин є витребовувані матеріали. Оскільки відповідач не оспорював клопотання та зобов»язався надати вказані документи , судом було прийнято ухвалу про задоволення такого.

В подальшому, відповідачем та його представником було подано письмове заперечення щодо представлення копій зазначених документів з тих підстав, що інформація, що наявна у ліцензійному договорі містить комерційну таємницю. Крім того, позивачем не наведено аргументів, яким чином наявність чи відсутність вказаних документів впливають на вирішення даного спору по суті.

Види заходів процесуального примусу передбачені ст. 144 ЦПК України. Виходячи з вимог ст.ст.84, 146, 148 ЦПК України , на даний час у суду відсутні підстави для застосування до відповідача та його представника таких засобів процесуального примусу як штраф чи тимчасове вилучення доказів державним виконавцем. Так, представником позивача не було подано завчасно мотивованого клопотання про витребування доказів, не обумовлено яке значення мають вказані докази для заявлених позовних вимог. Відповідачем та його представником подано письмове пояснення з приводу не представлення документів за клопотанням представника позивача. Вказані дії не свідчать про зловживання відповідачем своїми правами.

З підстав , передбачених ч. 10 ст.84 ЦПК України суд приходить до висновку, що слід продовжити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Керуючись ст.ст. 84, 146, 148 ЦПК України , суд,-

у х в а л и в :

Відхилити клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу до відповідача ОСОБА_6 та його представника.

Суддя: ОСОБА_7