Справа № 492/1027/16-ц
Провадження №2/492/29/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Крутової О. М.,

при секретарі судового засідання Распутіної М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМФОРТ АВТО» (), третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

встановив:

04.08.2016 р. ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМФОРТ АВТО» (далі за текстом ТОВ ««КОМФОРТ АВТО», відповідач) про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди /а. с. 2. 3/.

В обґрунтуванні позову зазначила, що 22.10.2013 р. мале місце дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено автомобіль марки ДЖЕЛИ МК (GEELY MK), державний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автобусу ОСОБА_2, що перебував у трудових відносинах з ТОВ ««КОМФОРТ АВТО», який постановою Арцизького районного суду Одеської області від 04.12.2013 р. визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки ДЖЕЛИ МК (GEELY MK), державний номер НОМЕР_1 завдано матеріальну шкоду у розмірі 29 990,65 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто) гривень 65 копійок.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автобусу «Сетра», державний номер НОМЕР_2, на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО».

Позивач, посилаючись на норми чинного законодавства, просить стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 29 990,65 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто) гривень 65 копійок; витрати за послуги оцінювача у розмірі 650,00 (шістсот пятдесят) гривень 00 копійок; судові витрати у розмірі 551,21 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача та третя особа позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, з підстав викладених в запереченнях /а. с. 35, 36, 58-62/.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані сторонами письмові докази, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із норм цивільного права, повязані з виникненням позадоговірного, деліктного зобовязання. При вирішенні даного спору суд керується Цивільним Кодексом України (далі за текстом ЦК України).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

04.12.2013 р. Арцизьким районним судом Одеської області ухвалено постанову, відповідно до якої, водій ТОВ «КОМФОРТ АВТО» ОСОБА_2, визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності /а. с. 5/. Зі змісту постанови вбачається, що дійсно 22.10.2013 р. рухаючись на автодорозі Одеса-Рені о 15 годині 40 хвилин, водій автобусу «Сетра», державний номер НОМЕР_3, не обрав безпечної швидкості руху та дистанцію, внаслідок чого сталося зіткнення автобуса під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем «Джилі», державний номер НОМЕР_4, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. власний автомобіль відремонтував. Згідно звіту №826/1013 про незалежну оцінку від 30.10.2013 р. вартість ремонтних робіт склала 29 990,65 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто) гривень 65 копійок; вартість послуг оцінювача склала 650,00 (шістсот пятдесят) гривень 00 копійок /а. с. 6-30/.

В своїх запереченнях відповідач посилається на ті обставини, що транспортний засіб - автобус, що належав ТОВ «КОМФОРТ АВТО», був застрахований у ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО». Тому, на його думку, позивачу необхідно звернутись з позовом до страховика.

В судовому засіданні встановлено, що позивач 29.04.2015 р. дійсно звертався до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» про стягнення страхового відшкодування /а. с. 38, 39/. Проте, 14.08.2015 р. надав до вказаного суду заяву про залишення позову без розгляду, якій її задовольнив /а. с. 71/.

Відповідно до частини 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Частиною 2 статті 14 ЦК України визначено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України. України).

З наданих сторонами по справі документів і пояснень встановлено, що власником автобусу «Сетра», державний номер НОМЕР_3, являється ТОВ «КОМФОРТ АВТО». ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з юридичною особою, де працював водієм. Дані обставини визнані учасниками справи, тому вони не підлягають доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України).

З урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З урахуванням обставин справи суд може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на викладене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинено чи обмежено договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи надані докази та вимоги Закону України, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 14, 22, 23, 386, 1166-1168, 1187, 1192 1194 ЦК України, ст. ст. 1-13, 23, 76, 81, 82, 95, 141, 247, 258-261, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМФОРТ АВТО» () на користь ОСОБА_1 (03.03.1979 р. н., і/н НОМЕР_5) матеріальну шкоду у розмірі 29 990,65 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто) гривень 65 копійок.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМФОРТ АВТО» () на користь ОСОБА_1 (03.03.1979 р. н., і/н НОМЕР_5) витрати за послуги оцінювача 650,00 (шістсот пятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМФОРТ АВТО» () на користь ОСОБА_1 (03.03.1979 р. н., і/н НОМЕР_5) судові витрати у розмірі 551,21 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники провадження можуть отримати інформацію про прийнятих процесуальних рішень по справі за веб-адресою: http://ar.od.court.gov.ua.

Головуючий суддя О. М. Крутова