Справа № 428/76/18
Провадження №2/428/11/2018
14 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
при секретарі Чумак Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4, який дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4, який дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка є неприватизованою. У вищезазначеній квартирі разом з ним зареєстрований відповідач ОСОБА_2 - його син. Відповідач ОСОБА_2 в зазначеній квартирі не проживає з 2007 року і відсутній без поважних причин. Відповідач зібрав свої речі і переїхав на інше постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 За комунальні послуги відповідач не сплачує, чим порушує права позивача і змушує його нести додаткові витрати. Відповідач не виконав свої зобов'язання щодо зняття з реєстраційного обліку, оскільки не бажає йти до відповідних органів. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування вказаною квартирою. Оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, позивач вважає його таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивач звернувся з цим позовом до суду і просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився.
Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив доводи викладені в позовній заяві. Згодом в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що в 1995 році вона отримала квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. В 1998 році відповідач ОСОБА_2 заселився до вказаної квартири. З 2007 року ОСОБА_2 не живе у вказаній квартирі, в ній немає його речей. Він одружився і почав проживати з родиною в іншій квартирі за адресою: АДРЕСА_3, яку йому купив батько.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 був її сусідом, але з початку 2000 років він не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. У ОСОБА_2 є власне житло і власна родина. Він не спілкується з родиною батька. Про ці обставини їй відомо від ОСОБА_3
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 - це його зведений брат, який не проживає з ними у квартирі з 2006-2007 рр. Він не сплачує кошти за комунальними послугами. Його просили добровільно знятися з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, але він відмовився. ОСОБА_2 проживає разом зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_3, яку йому купив батько. Відповідач одружився в 2001 році і проживав у найманій квартирі разом з дружиною по АДРЕСА_4
У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим судом 26.02.2018 року на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вислухавши свідчення свідків, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
В судовому засіданні встановлено, що згідно з відомостями наданими Управлінням житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області, станом на 20 грудня 2017 року на квартира за адресою: АДРЕСА_1, не приватизована. Вказана обставина підтверджується копією повідомлення Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 21.12.2017 року №45.
Згідно з копією акту про фактичне проживання (не проживання) №2703 від 13.12.2017 року, виданого Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, з 2007 року по теперішній час окрім вказаних осіб ніхто не проживає.
Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз'яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Враховуючи свідчення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, оскільки відповідач ОСОБА_2 перестав проживати у спірній квартирі з 2007 року і переїхав проживати до іншої квартири, створивши власну родину, то, відповідно, він втратив право користуватися спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1, наймачем якої є позивач ОСОБА_1, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 71, 72, 107, 163 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 283, 288 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3), який дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. І. Кордюкова