АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/130/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 19 Побережна Н.П. Доповідач в апеляційній інстанції Новіков О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря:

Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Побережної Н.П., у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Черкасиобленерго» про визнання договору про користування електроенергією недійсним та відшкодування збитків, - :

в с т а н о в и в :

В лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго», посилаючись на порушення відповідачем його прав при користуванні електроенергією. Відповідач відмовляється нараховувати за використану електроенергію занижені (пільгові) тарифи, встановлені для населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками або електроопалювальними установками та кухонними електроплитами (у тому числі, в сільській місцевості).

Позивач зазначив, що 04.10.2010 року він звернувся до Шполянського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» з метою надання можливості опалення житлового будинку, крім твердопаливного котла, електроопалювальною установкою (електричним котлом) потужністю 6 кВт та відповідно призначення іншого тарифу для оплати за електроенергію.

26.10.2010 року ОСОБА_6 були видані технічні умови №61/23/2010, якими передбачено збільшення дозволеної потужності існуючої установки з 1,3 кВт до 7,3 та робочий проект «Підключення трьохфазного вводу для електропостачання житлового будинку, опалення будинку» №63/10 КБ з однолінійною схемою електрозабезпечення електроустановки.

07.10.2011 року позивач звернувся до абонентського відділу Шполянського РЕМ та надав відповідні документи для переукладення його з урахуванням змін, зважаючи на зміни істотних умов діючого договору про користування електроенергією № 25171 від 28.03.2011 року.

18.10.2011 року комісія відповідача, провела обстеження лічильника та електроопалювальної установки відповідно до поданої позивачем заяви та надала дозвіл на підключення та експлуатацію електричного котла, підписавши акт допуску.

Після повторного підключення будинку до своїх мереж, відповідач відмовився повернути оригінали документів, наданих позивачем 07.10.2011 року.

В ході судового засідання 30.12.2011 року ОСОБА_6 отримав разом з іншими документами оригінал договору, але змін щодо лічильника трьохфазного обладнання та встановленого електрокотла в ньому не було, так само як і зміни ціни. Зазначеними діями відповідач завдав позивачеві збитки, які полягали в переплаті ним коштів за користування електроенергією, оскільки залишилась стара ціна.

В подальшому відповідач надав копію договору про користування електроенергією з новим номером 25793, який нібито підписаний позивачем 18.10.2011 року, та додаток до нього - акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід'ємною частиною договору.

ОСОБА_6 стверджував, що положення цього договору знову не відповідають наданим позивачем документам. Цей договір він не підписував та намагався зупинити його дію шляхом подання заяв з повторною подачею документів, але крім формальних відписок не отримав нічого і навіть, після закінчення строку дії договору 18.10.2014, відповідач надсилає йому завищені в чотири рази рахунки за електроенергію.

За час дії договору ним використано 33 204 кВт електроенергії, сплачено 7556 грн. 11 коп., при нормі 3700 грн. 30 коп., тобто переплачено 3855 грн. 81 коп.

Тому позивач, остаточно уточнивши свої позовні вимоги, просив визнати договір № 25793 від 18.10.2011 року та додаток до нього недійсними. Просив стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» неправомірно нараховані кошти за використану електроенергію в подвійному розмірі, що становить 7711 грн. 62 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн., що полягає в приниженні його честі та гідності. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір про користування електричною енергією для населення № 25793 від 18.10.2011 року та додаток до нього, укладений між ПАТ «Черкасиобленерго» і ОСОБА_6

Стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_6 переплачені кошти за користування електроенергією за період з 01.11.2011 року по 30.09.2014 року в розмірі 3 855 грн. 81 коп.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_6 документально підтверджені судові витрати в розмірі 4367 грн. 21 коп.

Стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп.

Відповідач оскаржив апеляційному порядку вказане рішення суду, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом встановлено факт укладення між сторонами спору договору №25793 від 18.10.2011 року, яким передбачено відпуск електричної енергії за тарифом 0,2592 коп./кВт.год. Проте, позивачем не виконано низку дій, необхідних для нарахування оплати за електроенергію за зниженими тарифами. Так, позивач не вніс зміни до технічної документації будинку (паспорту БТІ) щодо встановлення електроопалювальної установки з переобладнанням внутрішньо будинкових мереж, не зареєстрував та не ввів в експлуатацію індивідуальну автономну систему електроопалення житлового будинку. Тому щодо ОСОБА_6 не можливо застосувати занижений тариф на електричну енергію, для населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку.

Апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В запереченнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що його підпис у договорі №25793 від 18.10.2011 року є підробленим, що підтверджується результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи №531/15-23, №667/15-23 від 07.09.2015 року. Експерти не змогли провести почеркознавче дослідження Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін - додатку до договору, оскільки відповідач відмовився надати оригінал Акту. Тому просить суд відхилити апеляційну скаргу, рішення - залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 11 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що договір від 18.10.2011 року не підписувався позивачем, тому визнав його недійсним.

Також суд встановив, що позивач використав 33 204 кВт електроенергії, за що заплатив 7 556 грн. 11 коп., в той час як при заниженому тарифі мав сплатити 3700 грн. 30 коп. Тому суд прийшов до висновку, що позивач переплатив 3 855 грн. 81 коп., тому стягнув з відповідача на користь ОСОБА_6 вказану суму переплати.

З останнім висновком районного суду колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Законом України «Про електроенергетику» передбачено, що споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю, Правил користування електричною енергією для населення (Правил), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 26 липня 1999 року № 1357, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками.

Відповідно до п. 3 вказаних Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

При цьому, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються на підставі показань приладів обліку за діючими для населення тарифами (цінами), якими є визначена відповідно до нормативно-правових актів Національної комісії регулювання електроенергетики України ціна (сукупність цін відповідно до часу доби) одиниці електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи 28.03.2011 року між ПАТ «Черкасиобленерго» та ОСОБА_6 було укладено договір про користування електричною енергією для населення № 25171, відповідно до якого енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок споживача, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Номер однофазного приладу обліку СО - 2 №2844387 (а.с.8-9, 166-167 ).

З метою створення у житловому будинку можливості застосування для опалення житлового будинку, крім твердопаливного котла, електроопалювальної установки (електричного котла) потужністю 6 кВт та відповідно призначення іншого тарифу для оплати за електроенергію, позивач звернувся до Шполянського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» та виготовив необхідну документацію.

Згідно з технічною характеристикою електрокотла Ж7-КЕП-6 №2044 потужність котла становить 6кВт (а.с.10).

26 жовтня 2010 року позивачу були видані технічні умови №61/23/2010 (а.с. 11 - 12), пунктом 2 яких передбачено збільшення дозволеної потужності існуючої установки з 1,3 кВт до 7,3 кВт (1,3 кВт на побутові потреби + 6 кВт на електрокотел) та робочий проект (а.с.13-17) «Підключення трьохфазного вводу для електропостачання житлового будинку, опалення будинку» №63/10 КБ з однолінійною схемою електрозабезпечення електроустановки.

Позивач звернувся 18.10.2011 року з заявою про проведення технічного огляду та оформлення допуску на підключення до електричних мереж напругою 0,4 кв. (а.с.19).

Відповідно до акту допуску на підключення до електричної мережі електроустановки від 18.10.2011, електроустановка для побутових потреб (опалення), яка належить ОСОБА_6, може бути підключена до електричної мережі (а.с.20).

Як вбачається з договору № 25793 від 18.10.2011 року, укладеного між ПАТ «Черкасиобленерго» і ОСОБА_6 електропостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 7,3 кВт електроустановок споживача, а споживач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. (а.с.22-23).

Згідно з п.п. 1.7, 4.1 цього договору відпуск електричної енергії проводиться для власних потреб з діючим тарифом 0,2592 коп./кВт.год.

Відпуск електричної енергії за вказаним договором здійснювався відповідно Постанови НКРЕ №497 від 23.04.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №598/20911 від 23.03.2012 року.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи №531/15-23, №667/15-23 від 07.09.2015 року три підписи від імені ОСОБА_6 в оригіналі договору № 25793 від 18.10.2011 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Черкасиобленерго» виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Ознак монтажу в трьох копіях «Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» - додатку до договору № 25793 від 18.10.2011 року не виявлено, але достовірно визначити факт монтажу при виготовленні копії документу можливо лише при наявності оригіналу. Три підписи від імені ОСОБА_6 в оригіналі договору № 25793 від 18.10.2011 між ОСОБА_6 та ПАТ «Черкасиобленерго» виконані не ОСОБА_6, а іншою особою з ретельним наслідуванням будови зразків його підписів. Зображення трьох підписів від імені ОСОБА_6 в трьох копіях «Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» - додатку до договору № 25793 від 18.10.2011 почеркознавчому дослідженню не підлягають. (а.с.220-228).

Визнаючи недійсним укладений між сторонами договір про користування електричною енергією № 25793 від 18.10.2011 року та додатку до нього, суд виходив із того, що споживачем цей договір не був підписаний. Зазначені обставини встановлені експертизою.

Оскаржуючи рішення повністю, апелянт не навів жодних доказів на підтвердження дійсності спірного договору, не спростував висновок суду щодо наявності підстав для визнання договір про користування електричною енергією № 25793 від 18.10.2011 року недійсним.

Разом з тим, встановивши недійсність договору № 25793 від 18.10.2011 року, колегія суддів не погоджується з рішенням районного суду в частині стягнення з відповідача переплати за електроенергію в сумі 3 855 грн. 81 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Так судом встановлено, що ОСОБА_6, як споживач, у вказаний період отримував необхідний обсяг електроенергії.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з електропостачання є видом житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. ст. 19, 20 цього ж Закону факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином спір у цій частині позовних вимог стосується розміру витрат на електроенергію, отриману позивачем.

ОСОБА_6 стверджує, що в період з листопада 2011 року по вересень 2014 року вартість електроенергії визначалась відповідачем за загальним тарифом. Тоді як відповідно до постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України йому слід відпускати електроенергію за зниженими (пільговими) тарифами, а саме, для населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками (у тому числі, в сільській місцевості).

Згідно матеріалів справи позивач 06 та 26 лютого 2014 року (а.с.26, 28) звертався заявою до Шполянського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» з проханням внести зміни до договору про користування електроенергією щодо використання електроустановки для опалення будинку електроенергією та зміни тарифу зі звичайного на пільговий.

На вказані заяви відповідач надав відповіді №180 від 08.02.2014 (а.с.27) та №206 від 27.02.2014 (а.с.29), якими повідомив про те, що йому може бути встановлений тариф, передбачений для населення, яке користується електроенергією для опалення стаціонарною електроустановкою за умови надання певних документів, включаючи технічний паспорт будинку.

Відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню та населеним пунктам, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 343 від 17.03.2011 року, населення, яке проживає в сільській місцевості за обсяг, спожитий до 150 кВт год. електроенергії на місяць (включно) сплачує 25,92 грн., а за обсяг, спожитий понад 150 кВт год електроенергії на місяць 33,72 грн. Населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості) за обсяг, спожитий до 150 кВт год. електроенергії на місяць (включно) сплачує 21,54 грн., а за обсяг, спожитий понад 150 кВт год електроенергії на місяць 28,02 грн. (а.с.30)

Згідно з листом Національної комісії регулювання електроенергетики України від 07 травня 2013 року № 3100/13/47-13, об'єкт архітектури (зокрема, будинок) або квартиру слід вважати обладнаними електроопалювальними електроустановками в установленому порядку за наявності проектної документації на об'єкт архітектури (будинок) або квартиру - технічного паспорта БТІ, відповідно до якого об'єкт архітектури (будинок) або квартиру обладнано електроопалювальної установкою. Лише такий об'єкт архітектури (будинок) або квартиру слід вважати обладнаним електроопалювальною установкою в установленому порядку.

Підставою для внесення змін у договір про користування електричною енергією є підтвердження проектною документацією закінченого будівництва або реконструкції та уведенням в експлуатацію в установленому порядку того, що житловий будинок в цілому або його частина (окрема квартира) обладнаний кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками. При цьому, у разі відсутності в проектній документації підтвердження факту обладнання житлового будинку кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками, споживачу для внесення змін у договір щодо зміни тарифної групи необхідно належним чином внести зміни до проекту будинку (квартири), виконати переобладнання (реконструкцію) з подальшим введенням в експлуатацію, після чого звернутися до енергопостачальника щодо необхідності внесення змін до договору про користування електричною енергією.

Таким чином, відповідні зміни до договору про користування електричною енергією в частині визначення тарифної групи, відповідно до якої проводяться розрахунки за спожиту електричну енергію, можуть бути внесені лише після проведення комплексу необхідних робіт з приведення у відповідність до вимог законодавства технічної документації на будинок позивача.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 площею 82,8 м2 було збудовано в 1979 році. Опалювання пічне, площа опалювання 70,8 м2 (а.с.4-7).

Враховуючи питання безпеки проживання в будинках, колегія суддів погоджується з вимогами Національної комісії регулювання електроенергетики України.

Позивач не надав доказів узгодження технічного паспорту житлового будинку позивача у відповідності до вказаних вимог. В технічному паспорті не вказані відомості про обладнання електроопалювальної установкою. Тому у відповідача були всі законні підстави нараховувати вартість отриманої електроенергії за звичайним тарифом.

Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача переплати за електроенергію на суму 3 855 грн. 81 коп. не підлягають задоволенню.

У зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача 3 855 грн. 81 коп. та судових витрат на користь позивача з ухваленням нового рішення про відмову в цій частині позовних вимог.

Враховуючи зміну рішення районного суду, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають перегляду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 35, 376, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» - задовольнити частково.

Скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_6 коштів за користування електроенергією за період з 01.11.2011 по 30.09.2014 року в розмірі 3 855 грн. 81 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про стягнення з відповідача коштів за користування електроенергією за період з 01.11.2011 по 30.09.2014 року в розмірі 3 855 грн. 81 коп. - відмовити.

Скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь держави судового збору в розмірі 1 280 грн. 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_6 1 455 грн. 70 коп. судових витрат пропорційно задоволених вимог.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству «Черкасиобленерго» судові витрати в розмірі 1008 грн. 00 коп. за рахунок держави.

У іншій частині - рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді

Повний текст постанови складено 20 березня 2018 року.