Справа № 289/2240/17
Номер провадження 2/289/215/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 року позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 19.05.1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначив, що вони з відповідачкою вже понад десять років не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач проживає окремо, сімя існує формально, що і змусило звернутися позивача до суду. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами.

Сторони у підготовче засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні, враховуючи вимоги ст. 200 ЦПК України.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Гладікова) ОСОБА_4 з 19.05.1984 року перебувають у шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначає позивач у позовній заяві, вони з відповідачем вже понад десять років не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач проживає окремо, сімя існує формально, що і змусило звернутися позивача до суду. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між ними.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 24, 112, 115 СК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 289, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Гладікова) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 19.05.1984 року Лутівською сільською Радою народних депутатів Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 5 розірвати.

Після розірвання шлюбу, визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)