РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей,-

встановив:

заявники звернулися до суду із вказаною заявою.

Обґрунтовують свої вимоги тим, що 20 лютого 1999 року між заявниками був зареєстрований шлюб Богодухівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №22. Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини та участі кожного батьків у її вихованні та утриманні, про що свідчить нотаріально посвідчений договір. Будь-які спори стосовно майна та з інших питань між ними відсутні.

В судове засідання заявники не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, між тим подали заяви про здійснення розгляду справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, строк на примирення просять не надавати. Між тим ОСОБА_3 просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Карпенко».

За таких обставин, в силу частини першої статті 223 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), суд приходить до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності в межах позовних вимог,суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 1999 року Богодухівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №22, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ВЛ №086511 (а.с.4). Подружжя має малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

28 грудня 2017 року заявники уклали нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, умов її утримання та участі батьків у її вихованні (а.с. 18-20). Відповідно до умов вказаного договору після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю, а батько буде надавати матері аліменти для дитини в сумі 3 500,00 грн.

За умовами цього договору батько має право безперешкодно спілкуватися з дитиною, а мати не повинна перешкоджати цьому, батько має право безперешкодно забирати дитину в будь-який час за умови завчасного повідомлення про це матері, родичі з боку батька мають право безперешкодно спілкуватися з дитиною, батьки не повинні перешкоджати тимчасовому виїзду дитини за кордон на оздоровлення чи навчання.

Отже, вказаним договором, як того вимагає закон, визначене місце проживання дитини та умови здійснення батьком, який буде проживати окремо, права на особисте виховання дитини, а також умови участі батька в утриманні дитини.

Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, оскільки така відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), який зареєстрований 20 лютого 1999 року Богодухівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №22.

Після розірвання шлюбу заявнику ОСОБА_3 залишити прізвище «Карпенко».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати у Франківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Розяснити сторонам, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляц ійна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.С. Козюренко