МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 _____________________________________________________________________________
Справа №521/6674/16-ц
Номер провадження №2/521/515/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

07.04.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось із позовом про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 26.02.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №2007/693-01/6, за яким банк надав ОСОБА_2 51 900 дол.США строком до 26.02.2017 року зі сплатою за користування ним 13,00% річних.

Виконання зобовязань за договором було забезпечено укладенням між банком та ОСОБА_3 договору поруки, за умовами якого, останнязобовязалась відповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_2 зобовязання по кредитному договору №2007/693-01/6.

Посилаючись на порушення відповідачами зобовязань, що випливають з кредитного договору банк просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь наявну за кредитним договором заборгованість в розмірі 2 091 864, 54 грн.

Окрім задоволення позовних вимог, банк просив присудити на свою користь понесені судові витрати.

Представник позивача за довіреністю в останнє судове засідання не зявився, надав клопотання згідно якого позов підтримав, просив розглянути справу без участі банку.

Представник відповідача ОСОБА_4 в останнє судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, згідно яких просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, надав свій розрахунок позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлялась про розгляд справи, в судове засідання не зявилась.

Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що за договором №2007/693-01/6 від 26.02.2007 року АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») надало ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 51 900 дол.США з кінцевим терміном погашення заборгованості 26.02.2017 року зі сплатою за користування ним 13,00% річних.

Виконання зобовязань за договором було забезпечено укладенням між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 26.02.2007 року договору поруки №07-15/157

За умовами договору поручитель зобов'язалась відповідати за зобов'язаннями боржника, що випливають з кредитного договору №2007/693-01/6 від 26.02.2007 року.

Пунктом 4.2 договору кредиту встановлено, що у разі допущення прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, визначених п.п 3.3.14 договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочи, що діє у цей період.

За п. 4.3. кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2.-3.3.16. цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 відсотків від суми визначеної п.1.1 цього Договору, за кожний випадок.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно частині 2 цієї статті, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об-сязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкоду-вання збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається із текстів договорів, останні були укладені відповідачами добровільно, умови погоджені сторонами, кредитні кошти фактично отримані ОСОБА_2

В порушення умов кредитного договору, однак, ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань не виконав.

За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України).

Зобовязання припиняються на підставах, встановлених договором або законом (ч.2 ст. 598 ЦК України).

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобовязання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Належним є виконання зобовязання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно частині 2 цієї статті, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Додаткова, субсидіарна відповідальність поручителя договором поруки не встановлена.

Станом на 22.10.2015 року за наданим позивачем розрахунком утворилась заборгованість за кредитним договором №2007/693-01/6 від 26.02.2007 року з розрахунком курсу валют НБУ станом на 22.10.2015 року у загальному розмірі 2 091 864, 54 грн., що становить 92 522, 39 дол.США яка складається із:

- 1 045 829, 01 грн. (46 256, 63 дол.США) - заборгованість за кредитом;

- 1 046 035,53 грн. (46 265, 76 дол.США ) - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Поряд із тим, в процесі розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 було заявлено клопотання про застосування до виниклих правовідносин строку позовної давності, яким за ст. 257 ЦК України є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, визначена статтею 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Сторонами, згідно укладених договорів не визначений спеціальний строк позовної давності, як і не досягнуто згоди щодо продовження строку загальної позовної давності.

Клопотання про поновлення строків позовної давності в процесі розгляду справи банком заявлено не було.

Як вбачається із наданого банком розрахунку позовних вимог спірна заборгованість утворилась у відповідачів за період з 27.02.2007 року по 22.10.2015 року.

До суду із даним позовом банк звернувся 07.04.2016 року.

Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами відповідача та вважає можливим застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності тривалістю у три роки.

Так, з урахуванням строків позовної давності заборгованість за тілом кредиту з розрахунком курсу валют НБУ станом на 22.10.2015 року складає 16 047,36 * 22,6 = 362 670,33 грн, за відсотками складає 16 496,02 * 22,6 = 372 810,05 грн., що у загальному розмірі становить 735 480,38 грн. та підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь банку.

Встановлене узгоджується із розрахунком, виготовленим відповідачем ОСОБА_2, розрахунок зроблений фахово, іншими доказами по справі не спростовується.

Судові витрати по оплаті судового збору, документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь в порядку ч. 1 ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Главою 9 Розділу 3 ЦПК України, ст.ст.352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_2)на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () заборгованість за кредитним договором №2007/693-01/6 від 26.02.2007 року у загальному розмірі 735 480,38 грн. (32 543, 38 дол.США ), яка складається із:

-заборгованість за кредитом 362 670,33 грн.,

-заборгованість за відсотками 372 810,05 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () судовий збір у розмірі 9 121 грн.

Стягнути з ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_2)на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () судовий збір у розмірі

9 121 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст.352, 354 ЦПК України.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 05.03.2018 року