Справа №242/4531/16-ц
Провадження №2/242/108/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про визнання права власності за набувальною давністю, -

За участю представника позивача ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 03.10.2016 р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з 2003 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 11, кв. 4, що належить на праві власності ОСОБА_6 Вона здійснювала догляд за ОСОБА_7 27.10.2005 року ОСОБА_7 померла, ОСОБА_1 займалась її похованням. При житті померла віддала правовстановлюючі документи на зазначену квартиру ОСОБА_1, для подальшого розпорядження зазначеною квартирою. Вона до теперішнього часу проживає у вказаній квартирі, зробила ремонт, сплачує кошти за комунальні послуги. Вона 13 років відкрито та безперервно володіє вказаною квартирою. Просить суд визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом вручення процесуальних документів відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року. Згідно протоколу допиту Новогродського районного суду Новгородської області Російської Федерації від 09.10.2017 року, визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, не заперечував проти розгляду справи без його участі. Пояснив, що спадщину у виді квартири АДРЕСА_2 він приймати не бажає.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами з ОСОБА_1 та підтвердили, що вона дійсно здійснювала догляд за ОСОБА_7, яка померла 27.10.2005 року, ОСОБА_1 займалась її похованням. У квартирі АДРЕСА_2, позивач зробила ремонт за власні кошти та володіє нею відкрито з часу, коли померла власниця квартири.

06.10.2016 р. ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

21.04.2017 р. ухвалою суду витребувано докази з Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори та Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області.

05.07.2017 р. ухвалою суду залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_4 та третю особу ОСОБА_5

05.07.2017 р. відповідно до умов Мінської Конвенції "Про правову допомогу та правових відносин у цивільних, сімейних і кримінальних справах" від 22.01.1993 р. направлено доручення до компетентного суду Російської Федерації про вручення судових документів ОСОБА_4 та допит його в якості співвідповідача

24.01.2018 р. з Новгородського районного суду Новгородської області Російської Федерації надійшов протокол допиту співвідповідача ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло №8833 видане 04.08.1995 року службою приватизації державного житлового фонду виробничого обєднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в ОСОБА_3 інвентаризаційному технічному бюро 22.08.1995 р. за №1873, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_7.

Згідно до актового запису про смерті №93 виданого ВК Курахівської Селищної ради, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 27.10.2005 року.

Згідно до заповіту складеного в сел.. Курахівка Донецької області 20.01.2005 р., ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, все своє майно заповіла ОСОБА_4.

Згідно інформації, наданої Другою селидівською державною нотаріальною конторою від 28.0.2017 №282/01-16, вбачається, що після смерті ОСОБА_7, померлої 20.01.2005 року, спадкової справи не заводилось, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, та заповіт від її імені не посвідчувався.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.02.2018 р., складеного депутатом Курахівської селищної ради ОСОБА_10, в присутності свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, встановлено, що з 2003 р. ОСОБА_5 І,В. проживає та утримує квартиру АДРЕСА_2, робить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Встановлені судом обставини свідчать про відкритість та безперервність володіння ОСОБА_1 чужим майном, а саме - квартирою №4 будинку №11 по вулиці Мересьєва, смт. Гостре Донецької області, понад десяти років.

Враховуючи викладене, а також враховуючи позицію відповідачів у даній справі, суд вважає що позов щодо визнання права власності за набувальною давністю за позивачем на квартиру АДРЕСА_2, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.344 ЦК України, ст. ст. 12,13,81,259,258,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4) право власності за набувальною давністю на житлову квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 20,0 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, рішення, його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.03.2018 р.

Суддя