Справа 206/6746/17
Провадження 2/206/301/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"14" березня 2018 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Кушнірчук Р.О.,

при секретареві: Соловйовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,

за участю :

представник позивача : ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

14 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що вона з 1997 року проживала разом зі своєю подругою ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1, за якою вона доглядала у звязку з її станом здоровя. Вона взяла на себе відповідальність по догляду за ОСОБА_5, так як в неї не було крім неї близьких та рідних. Вона забезпечувала її усім необхідним, у тому числі ліками, які вона мала приймати для лікування та профілактики хвороби, брала на себе усі витрати повязані з побутом до самої смерті. Також допомагала в прибиранні квартири, ходила до магазину за продуктами та ліками, водила її до лікарні та робила поточний ремонт у квартирі. 27 серпня 2004 року ОСОБА_5 померла і після її смерті вона займалась її похованням, встановила памятник. Після смерті ОСОБА_5 залишилась квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлій на праві власності на житло. Будь-яких спадкоємців, в неї не залишилось. На сьогоднішній день вона продовжує проживати в даній квартирі, постійно сплачує комунальні послуги.

Факт проживання з ОСОБА_5 їй потрібен для прийняття спадщини, після смерті останньої, що і стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому вона просить суд встановити факт спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_5 понад пяти років за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-5).

17 січня 2018 року ухвалою суду у даній цивільній справі було залучено в якості третьої особи: Восьму дніпровську державну нотаріальну контору.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити її у заявлений спосіб, в подальшому в судове засідання не зявилася, надала заяву на адресу суду про розгляд справи за її відсутністю зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення заочного розгляд справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позову не надали, тому справу розглянуто на підставі наданих позивачем даних та доказів у відсутності відповідачів в заочному порядку.

Третя особа представник Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання на слухання справи не зявився, надіславши письмові пояснення, в яких просила розглядати справу у їх відсутність та копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, належить на праві власності квартира АДРЕСА_2, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 12 серпня 1997 року та довідка КП «ДМБТІ» ДОР від 06 жовтня 2017 року (а.с.8,9).

У 1997 року у ОСОБА_5 погіршився стан здоровя та з даного часу позивач почала проживати разом з нею, за адресою: АДРЕСА_1, для того щоб доглядати за нею, оскільки остання не могла у повній мірі забезпечувати себе.

27 серпня 2004 року ОСОБА_5 - померла (а.с.7).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами, підтвердили факт догляду та спільного проживання з 1997 року позивача з померлою ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_3.

Вказані свідки також наголошували і на тому, що дійсно у ОСОБА_5 нікого з близьких родичів не було, про її рідних та хто такі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - їм нічого не відомо, їх вони ніколи не бачили, а лише ОСОБА_1 забезпечувала померлу ОСОБА_5 усім необхідним, у тому числі ліками, які вона мала приймати для лікування та профілактики хвороби, брала на себе усі витрати повязані з побутом до самої її смерті, а також займалась її похованням та сама встановила їй памятник і на сьогоднішній день продовжує проживати в даній квартирі та постійно сплачує комунальні послуги.

Суд встановив, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_4.

Як вбачається, з копії спадкової справи ОСОБА_5, після її смерті з заявами про прийняття спадщини до восьмої дніпровської державної нотаріальної контори зверталися ОСОБА_3, ОСОБА_2, а також сама ОСОБА_1, однак свідоцтво про прийняття спадщини не хто не отримував.

З наданих позивачем копій квитанцій вбачається, що позивач протягом 2008-2017 років сплачувала комунальні послуги за утримання квартири АДРЕСА_5 (а.с.14-28).

Окрім цього, позивачем також були витрачені кошти на поховання ОСОБА_5, про що свідчить квитанція (а.с.10).

За нормами ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Центральною ознакою проживання осіб однією сімєю є систематичне ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сімї, при цьому, важливою ознакою є їх проживання в одному приміщенні. Коло осіб, які можуть проживати однією сімєю не обмежується особами, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, ними можуть бути також особи однієї статі, або особи, які взагалі не повязані спорідненням один з одним.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначає позивач, встановлення данного факту необхідно їй для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, а тому суд, при таких встановлених в судовому засіданні обставинах, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а встановлення цього факту не суперечитиме чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 263-265, 280, 289, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_6, однією сімєю з ОСОБА_5, яка померла 27 серпня 2004 року, починаючи з 1997 року до часу відкриття спадщини, а саме 27 серпня 2004 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук