Єдиний унікальний номер: 448/1742/17
Провадження № 2/448/478/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Кривяк О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівської області та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на земельні ділянки (середні земельні частки),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 29.12.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 24.01.2008 року помер його дід - ОСОБА_2, який ще за життя склав заповіт, згідно з яким все своє майно заповів йому (позивачу ОСОБА_1Я.).

Зазначає, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 14.11.2011 року у справі №2-518/2011 за його (ОСОБА_1Я.) позовом до Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа - Мостиська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, за ним визнано право власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул. І.Франка, 7 в с. Шишоровичі Мостиського району Львівської області в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_2, який помер 24.01.2008 року.

Стверджує, що крім вищевказаного будинковолодіння, на день смерті ОСОБА_2 залишилось інше спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) площею 0.96 га. яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії - PH № 473832 від 03.07.2017року, виданого Мостиською районною державною адміністрацією Львівської області; право на земельну частку (пай) площею 2,01 га яке було прийнято як спадщина дідом після смерті баби - ОСОБА_3. Вищевказана земельна частка (пай) належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії - PH № 473833 від 03.07.2017 року, виданого Мостиською районною державною адміністрацією Львівської області.

Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначені земельні ділянки (оригіналів вищевказаних сертифікатів), позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право на середню земельну частку (пай), яка знаходяться на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 0,96 га та право на середню земельну частку (пай), яка знаходяться на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 2.01 га.

В підготовче засідання позивач не зявився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області у підготовче засідання не зявився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначає, що не заперечує проти позову.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори, у підготовче засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представники третіх осіб - Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівської області та Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче засідання не зявилися та не повідомили про причини своєї неявки, а також не надіслали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що 24.01.2008року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2.

До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай) ПАФ «Мокряни», що на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 0,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) РН №473832 виданого 03.07.2017року (взамін загубленого від 01.04.1997року серії ЛВ2742).

Крім того, до складу спадщини також входить право на земельну частку (пай) ПАФ «Мокряни», що на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало дружині спадкодавця ОСОБА_2 ОСОБА_3, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) РН №473833 виданого 03.07.2017року (взамін загубленого від 01.04.1997року серії ЛВ2743). Вказана земельна частка (пай) після смерті ОСОБА_3, яка померла 23.07.2003року, перейшла в порядку спадкування до її чоловіка - ОСОБА_2 як до єдиного спадкоємця за законом, що прийняв спадщину.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_2 склав заповіт від 10.08.2011року, яким усе своє майно заповів внуку ОСОБА_1 (позивачу у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із дідом на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №50714644 від 29.01.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2, які б мали право на обовязкову частку у спадщині та претендували б на таку, крім позивача, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні частки (оригіналів вищевказаних сертифікатів) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 14.11.2011року; довідками, виданими Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області №568 від 28.11.2011року, №569 від 28.11.2011року, №415 від 10.08.2011року, №722 від 15.12.2017року; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) РН №473832 виданого 03.07.2017року (взамін загубленого від 01.04.1997року серії ЛВ2742); копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) РН №473833 виданого 03.07.2017року (взамін загубленого від 01.04.1997року серії ЛВ2743); інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.01.2018року.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні частки (паї), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на:

- земельну частку (пай) ПАФ «Мокряни», що на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 0,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) РН №473832 виданого 03.07.2017року (взамін загубленого від 01.04.1997року серії ЛВ2742);

- земельну частку (пай) ПАФ «Мокряни», що на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) РН №473833 виданого 03.07.2017року (взамін загубленого від 01.04.1997року серії ЛВ2743).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус