ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 397/1647/16-ц

провадження № 22-ц/781/230/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1;

відповідачі - ОСОБА_2.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2017 року, у складі головуючого судді Отян О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення моральної шкоди. Просила стягнути з відповідача 20 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав відповідачем.

В обґрунтування позову зазначала, що вона зазнала душевних страждань у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї та у зв'язку із знищенням та пошкодженням відповідачем її майна.

Зазначала, що по сусідству з нею проживає відповідач, який перетворив її життя в нестерпне існування. Вказувала, що без її дозволу самовільно проникає на територію її двору та до будинку, шляхом підбору ключів до замків, які вона неодноразово змінювала. Робить непридатним продукти харчування та речі, обсипаючи їх розведеним у розчині порошком білого кольору. Одяг після чого одягати вже неможливо, так як все тіло пронизує біль, ніби його хтось штрикає голками. Також у неї болить серце, з'являється нудота та по тілу червоні плями. ОСОБА_2 наливає вказаний розчин у її взуття, після чого його неможливо носити, так як підошви ніг печуть. Також неодноразово вказаний порошок він сипав у криницю та в приготовлену нею їжу. Таку воду вживати неможливо, від неї пече у роті, виникає запалення зубів і ясен, що змушує купувати її іншу воду, так як водою з власної криниці вона не може користуватися. Відповідач обсипає порошком і стіни в погребі, внаслідок чого він став непридатним для зберігання сільськогосподарської продукції. В результаті його дій стали непридатними 26 ковдр , 12 стільців , 7 пар жіночих чобітків, 10 пар шльопанців і черевиків.

Крім того, у нічний час відповідач шкодить їй підвіконня, кахель та ганок будинку, двері, інше. Останнім часом ОСОБА_2 за її відсутності обливає рідиною, що схожа на кислоту, завіси хвіртки, від чого та почала погана відчинятися.

Від вказаних дій відповідача у позивача погіршувався стан здоров'я і вона неодноразово зверталася до лікарні.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, просила рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду, але в іншому складі суду. Зазначає, що рішення суду незаконне та необґрунтоване.

У судове засідання Апеляційного суду Кіровоградської області не з'явився відповідач, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка підтримала доводи скарги і просила її задовольнити, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення у справі, про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на недоведеність позивачем обставин щодо вчинення відповідачем дій, які призвели до моральних страждань ОСОБА_3

Відповідно до ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Аналогічні положення містяться у ст.ст.263, 264 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-УШ від 03.10.2017 року, чинній на час розгляду справи апеляційним судом.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам зазначеного закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування щодо неправомірних дій відповідача та проведення відповідних перевірок щодо нього. За результатами перевірки, факти викладені у її зверненнях, щодо неправомірних дій ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження (а.с.12-15).

Згідно виписного епікризу №3877 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з діагнозом Сч.ендометрія ст1вТ1вНОМО кл.гр111. (а.с.26).

З довідки Олександрівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Кіровоградської області від 28.02.2017 року №67 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Олксандрівського АЗПСМ з діагнозом : ішемічна хвороба серця, кардіосклероз , гіпертонічна хвороба ІІ ст., серцева недостатність ІІА ст. (а.с.38)

Згідно довідки лікаря-психіатра Олександрівської ЦРЛ від 13.02.2015 року, ОСОБА_1 перебуває на консультативному обліку у лікаря-психіатра Олександрівської ЦРЛ з діагнозом - хронічний маячний розлад. (а.с.68)

З висновку судово-психіатричної експертизи №165 від 31.03.2017 року, проведеної за клопотанням ОСОБА_1 вбачається, що вона на даний час страждає психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу та не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Не могла правильно сприймати , запам'ятовувати і відтворювати обставини , що зазначені у позовній заяві ( а.с.65-66).

Вказані вище захворювання позивача не можна вважати такими, що спричинені в наслідок неправомірних дій відповідача, оскільки не доведено ступень його вини, як особи, що завдала душевних страждань позивачу.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до приписів ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Доводи позивача про наявність отруйних речовин у домоволодінні позивача, які ніби то підсипав відповідач, проникнення відповідача на територію домоволодіння позивача і пошкодження її майна та отруєння продуктів харчування та питної води, що призвело до погіршення стану здоров'я та спричинило душевні страждання не доведені належними та допустимим доказами.

Ухвалами Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року та від 28.03.2017 року за клопотаннями позивача призначалися експертизи сильнодіючих і отруйних речовин (а.с.34-35, 55-56), але за подальшими заявами позивача про відмову від проведення експертиз у зв'язку з неможливістю їх оплатити, вказані ухвали про призначення експертизи були скасовані судом.

Таким чином, доводи позивача щодо отруйних речовин, які підсипав відповідач у її домоволодінні не доведені.

Враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи №165 від 31.03.2017 року, що позивач не може правильно сприймати і відтворювати обставини, що зазначені у позовній заяві, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374 ЦПК України, судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

21.03.2018 року - складено повне судове рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Суддя: С.М. Єгорова

Суддя: О.І. Чельник