Справа № 629/1383/17
Номер провадження 2/629/68/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу №629/1383/17 за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та їх виселення,-
24.04.2017 року представник позивача звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та їх виселення, вказуючи на те, що ОСОБА_1 квартиру придбала на електронних торгах, згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів від 15.09.2016 року вона набула право власності на квартиру за адресою: Харківська область, м.Лозова, м-н 4АДРЕСА_1, яка належала на праві спільної власності відповідачам. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 21.09.2016 року, 25.01.2017 року були надіслані попередження про виселення з житлового приміщення, однак добровільно відповідачі не виселилися.
Справа була розподілена в провадження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мішуровської С.Т., ухвалою від 15.05.2017 року призначена до розгляду.
Судове засідання, призначене суддею Мішуровською С.Т., було відкладено за клопотанням відповідачу про надання часу для підготовки зустрічного позову.
15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
Відповідно до наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області №05-04/8 від 15.01.2018 року суддя Мішуровська С.Т. 17.01.2018 року відрахована зі штату суду у звязку з досягненням шістдесяти пяти років.
18.01.2018 року справу перерозподілено в провадження судді Каращука Т.О. та призначено до розгляду, відповідно до ЦПК України в новій редакції, в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 19.01.2018 року було надано строк відповідачам для подачі відзиву на позов. Копії ухвали були належним чином оформлені та направлені сторонам.
01.02.2018 року ОСОБА_3 власноручно отримала ухвалу від 19.01.2018 року, про що свідчить розписка в матеріалах справи, зважаючи на те, що відповідачі мешкають за однією адресою строк для подання відзиву відраховується суддею з моменту отримання ОСОБА_3 копії ухвали.
14.02.2018 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про надання додаткового часу для надання відзиву на позов і підписання договору з адвокатом, однак протягом 20 днів так і не надала відзиву чи підтвердження укладення договору.
Враховуючи, що в 15-денний строк, наданий судом, заперечень та відзиву відповідачами подано не було, протягом 20 днів з дня подання заяви ОСОБА_3 про надання додаткового строку також до суду нічого подано не було, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами.
Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно акту про проведення електронних торгів від 13.09.2016 року, переможцем стала ОСОБА_1(а.с.11).
Приватним нотаріусом видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів від 15.09.2016 року(а.с.9), відповідно до якого ОСОБА_1 набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: Харківська область, м.Лозова, м-н 4АДРЕСА_2. Набуте позивачем право власності на вище вказану квартиру було зареєстровано в реєстрі за №807, про що свідчить Інформаційна довідка(а.с.10).
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 21.09.2016 року, 25.01.2017 року були надіслані попередження про виселення з житлового приміщення, про що свідчать копії попереджень, рекомендовані повідомлення та квитанції оплати відправки(а.с.12-19), однак відповідачі так і не виселилися.
Згідно наданих постанов про відкриття виконавчих проваджень(а.с.37,55,67) відносно відповідачів було відкриті виконавчі провадження №47223970, 47224135,47224078 за виконавчим листом про стягнення заборгованості за комунальні послуги.
Державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна боржників(а.с.41-43), експертом було оцінено арештоване майно.
Боржникам були надіслані повідомлення про арешт майна та запропоновано оскаржити оцінку майна(а.с.38, 56, 68).
Після реалізації квартири кожному з відповідачів було надіслано повідомлення про реалізацію нерухомого майна і пропозиція надати банківські реквізити для перерахування залишку коштів від реалізації, що підтверджується копіями повідомлень та квитанціями оплати поштових відправлень(а.с.44-54, 57-66,69-78).
Враховуючи вище викладене, новий власник звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у праві користування.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Статтею Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Права власника будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Враховуючи положення ст.7 ЗУ від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
На підставі ст.ст.109, 150 ЖК України, ст.ст. 15,16,316, 319,321,383, 391,405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", керуючись ст.ст. 13,81, 141, 265,280,282-284,288,289 ЦПК України, суд,-
Позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та їх виселення- задовольнити повністю.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності, шляхом визнання ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою), яка знаходиться за адресою: Харківська область, м.Лозова, м-н 4АДРЕСА_1, та їх виселення з даної квартири.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 640, 00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.О.Каращук