Справа № 2-8642/11
Провадження № 4-с/761/92/2018
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою Кредитної спілки «Аккорд», заінтересовані особи - державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Київської області Дерновська Інна Василівна, ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови від 29.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 49454687, -

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2017 року до суду надійшла зазначена скарга.

В скарзі скаржник просить: визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області в частині винесення постанови № 49454687 про повернення виконавчого документу стягувачу; скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 29 травня 2017 року за ВП № 49454687.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 10.10.2012 року у справі №2-8642/11 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявника заборгованість у розмірі 1 292,45 грн., який був пред'явлений до виконання до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області у зв'язку з тим, що боржник працює та отримує дохід в ТзОВ «Текстиль Дизайн», який зареєстровано за адресою: Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, 1-Б. Разом з тим, 28.11.2016 року на поштову адресу КС «Аккорд» надійшла постанова головного державного виконавця Дерновської І.В. від 29.05.2017 року про повернення вищевказаного виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Як зазначає заявник, рішення суду не виконано, постанова державного виконавця є незаконною та підлягає скасуванню на тій підставі, що державний виконавець у порушення ст.ст. 18, 19, 26, 68 Закону України «Про виконавче провадження» не виніс постанову про звернення стягнення з доходу боржника, інформацію щодо отримання доходу боржником не перевірив.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про судове засідання, до суду пояснення чи заперечення (відзив) на вимоги скарги не надійшли.

Боржник - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про судове засідання.

А тому суд продовжив розгляд скарги у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 та 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає права та обов'язки державного виконавця.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено в судовому засіданні, 03 жовтня 2011 року Шевченківський районний суд м.Києва розглянув справу за позовом Кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Аккорд» суму в розмірі 1 121,45 грн., судовий збір в розмірі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Рішення набрало законної сили та 10.10.2012 видано виконавчий лист.

Виконавчий лист неодноразово пред'являвся до примусового виконання.

В заяві про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2015 року голова КС «Аккорд» зазначив, що виконавчий лист подається за місцем отримання доходу боржником - ТзОВ «Текстиль дизайн».

Постановою від 26.11.2015 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Данилишина П.Б. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (ВП №49454687).

Представник скаржника в скарзі зазначав, що державний виконавець не виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та не з'ясував місце роботи Боржника та не звернув стягнення на її доходи.

Матеріали виконавчого провадження до суду не надійшли, державний виконавець не надала доказів, що отримала інформацію про місце роботи Боржника (чи про відсутність такої інформації).

Постановою від 29.05.2017 року державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дерновська Інна Василівна повернула виконавчий лист стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначено в постанові, у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначає у яких випадках виконавчий документ повертається стягувачу. Зокрема у відповідності до п.2 ч.1 зазначеної статті, у випадку коли у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, державний виконавець не надала суду доказів, що вона провела всі необхідні дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема не отримала інформацію про місце роботи Боржника.

Отже, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що державний виконавець в повному обсязі не здійснила виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві є передчасною, а тому суд приходить до висновку про задоволення скарги, скасування оскаржуваної постанови та визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що державним виконавцем не вжиті всі передбачені законом заходи для належного виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Кредитної спілки «Аккорд», заінтересовані особи - державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Київської області Дерновська Інна Василівна, ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови від 29.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 49454687 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дерновської Інни Василівни щодо винесення постанови у ВП №49454687 від 29.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дерновської Інни Василівни у ВП №49454687 від 29.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

СУДДЯ: Н.Г.Притула