провадження 2/389/76/18
РІШЕННЯ

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.

при секретарі Данильчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 23.12.2010 року. У вказаному будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка є його донькою та яка не проживає в будинку з червня 2015 року, будинком не користується, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача в належному позивачеві помешканні не дає змоги в повному обсязі реалізовувати свої права в якості власника, в добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації, тож позивач змушений з даним позовом звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи йому повідомлено у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду розгляд справи проводиться заочно.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив, що відповідно до дублікату договору дарування житлового будинку від 23.12.2010 року, виданого приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською Л.М. 26.01.2017 та реєстраційного в реєстрі за № 50, замість втраченого оригіналу договору, посвідченого 23.12.2010 приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1387, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.4,5). Донька позивача ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою, але не мешкає в будинку з червня 2015 року, що підтверджується актами обстеження житлових умов, складеними за участю сусідів та голови квартального комітету (а.с.6,7).

Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сім'ї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарства.

Відповідно до ст.72 ЖК України, особа втрачає право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, тобто за нею зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача з червня 2015 року і дана обставина підтверджена матеріалами справи, місце проживання відповідача не відоме.

За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, тобто позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 263, 265, 280-283, 289, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

ОСОБА_1, місце реєстрації та проживання будинок АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_1.

ОСОБА_2, місце реєстрації будинок АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В.Український