Провадження №: 2/752/2086/18
05 березня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі головуючого по справі судді - Ладиченка С.В.
за участю секретаря - Мороз О.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
у жовтні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2500,00 грн. щомісяця, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивач вказала, що 01.08.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №39.
Від даного шлюбу мають спільну дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зазначила, що з квітня 2014 року утриманням дитини займається самостійно, відповідач періодично на свій розсуд надає матеріальну допомогу. повідомила, що на її думку ставлення відповідача до своїх обов'язків з приводу обов'язку утримувати свою дитину є неналежним. Відповідач працює офіційно, має стабільний дохід, використовує на власний розсуд автомобіль, що є їх спільною власністю. Просила стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
В подальшому, 23.02.2018 року, позивач подала заяву про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.
У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову суду не надав.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Судом встановлено, що 01 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №39, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 5).
Від шлюб сторони мають спільну дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої записані: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1 (а.с. 6).
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною 2 ст. 51 Конституції України, яка прийнята 28 червня 1996 року, та ст. 180 СК України від 10 січня 2002 року № 2947-III чітко визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Аліменти є одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватись за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при чому обов'язком особистим і індивідуальним.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідністю із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За правилами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.
На думку суду, розмір аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дитини, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання покладається також на позивача по справі.
Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.
На підставі викладеного, ст. ст. 80, 84, 141, 180-184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-
позов- задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7 р.н., уродженця с. Радянське, Ямпільський район, Вінницька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду (12.10.2017р.) та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути зі ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця с. Радянське, Ямпільський район, Вінницька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Ладиченко