Справа № 2-о/593/15/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" березня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Соколовській Н.Я.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник, вказуючи, що 20 вересня 1973 року Цукровим заводом ім. 9 січня 1905 року йому була видана трудова книжка, однак у ній його прізвище замість ОСОБА_2 помилково зазначено ОСОБА_3 , в звязку з чим Бережанське обєднане Управління пенсійного фонду України Тернопільської області відмовляє йому в оформленні пенсії, звернувся до суду із заявою, якою просить встановити той факт, що трудова книжка без номера, видана 20 вересня 1973 року Цукровим заводом ім. 9 січня 1905 року на імя ОСОБА_4 , 1956 року народження, належить йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник свої вимоги, викладені у заяві, підтримав, просив їх задоволити.

Представник Бережанського обєднаного Управління пенсійного фонду України Тернопільської області в судове засідання не зявився, надіслав суду відзив на подану заяву, у якому вказує, що немає заперечень щодо задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог, просив справу розглядати у його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги пояснення заявника та свідків, письмовий відзив зацікавленої особи - Бережанського обєднаного Управління пенсійного фонду України Тернопільської області, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із ст. 315 ЦПК України суд розглядає цивільні справи непозовного провадження про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, в тому числі фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Судом встановлено, що трудова книжка без номера, видана 20 вересня 1973 року Цукровим заводом ім. 9-го січня 1905 року на імя ОСОБА_4 , 1956 року народження, належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цей факт підтверджується показами заявника, який пояснив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мечищів Бережанського району Тернопільської області. Його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а тому правильним його родове прізвище є ОСОБА_2 . Так він зазначений у всіх належних йому документах: у свідоцтві про народження, у паспорті громадянина України, у довідці про присвоєння йому ідентифікаційного номера, атестаті та військовому квитку. Після закінчення навчання у школі він у вересні 1973 року розпочав свою трудову діяльність вантажником відкритих складів на Цукровому заводі ім. 9-го січня 1905 року, і цим заводом йому було видано трудову книжку, у якій його прізвище замість ОСОБА_1 записано - ОСОБА_4 , 1956 року народження і через виявлені розбіжності він в даний час по досягненні пенсійного віку не має можливості оформитись на пенсію. Далі заявник показав, що в січні 1974 року він звільнився із Цукрового заводу ім. 9-го січня 1905 року та 11 травня 1974 року був мобілізований та служив в рядах Радянської армії по 18 травня 1976 року. Потім поступив на навчання в Червоноградське технічне училище, у якому навчався з 1 вересня 1976 року по 5 травня 1977 року. З травня 1977 по червень 1978 року працював у шахті № 9 проходчиком; з грудня 1978 по березень 1979 року працював у ліспромгоспі комбінату Костромаліс. Потім з квітня по листопад 1979року працював робітником Лановецького ПМК -154; з грудня 1979 по квітень 1980 року - у Тернопільському заводі залізобетонних виробів тресту Сільелектроконструкція.

Правдивість показів заявника, а отже, підставність його вимог, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 31 травня 1962 року та паспортом громадянина України НОМЕР_2 , виданим 3 січня 1996 року, з яких видно, що заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оглянутий у судовому засіданні атестат № 4211, виданий 5 травня 1977 року міським професійно-технічним училищем № 7 м. Червонограда Львівської області на імя ОСОБА_1 підтверджує належність заявнику трудової книжки, виданої йому Цукровим заводом ім. 9-го січня 1905 року на імя ОСОБА_4 , 1956 року народження, оскільки інформація, зазначена у цьому документі, повністю співпадає із записом № 3 трудової книжки, виданої заявнику 20 вересня 1973 року на імя ОСОБА_4 .
Крім цього, військовий квиток серії НОМЕР_3 , виданий 26 квітня 1974 року Бережанським районним військовим комісаріатом на прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчить також про те, що трудова книжка, видана 20 вересня 1973 року Цукровим заводом ім. ІНФОРМАЦІЯ_3 на імя ОСОБА_4 , 1956 року народження, належить саме заявнику ОСОБА_1 , оскільки інформація, зазначена у цьому документі, повністю співпадає із записом трудової книжки, виданої заявнику 20 вересня 1973 року на імя ОСОБА_4 про його службу в армії з 11 травня 1974 року по 18 травня 1976 року.
Зазначені документи повністю співпадають із показами заявника та із записами трудової книжки, виданої йому на ім`я ОСОБА_4 , 1956 року народження, що в свою чергу свідчить про те, що ця трудова книжка, хоч видана на імя ОСОБА_4 , 1956 року народження, однак фактично належать заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили той факт, що трудова книжка без номера, видана 20 вересня 1973 року Цукровим заводом ім. 9-го січня 1905 року на імя ОСОБА_4 , 1956 року народження, належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Далі свідки пояснили, що цей факт їм обом відомий, бо заявник після закінчення навчання у школі у 1973 році розпочав свою трудову діяльність в Київській області на Цукровому заводі. Потім навчався у Червонограді у технічному училищі.

Таким чином, поскільки здобутими в судовому засіданні доказами доведено, що трудова книжка без номера, видана 20 вересня 1973 року Цукровим заводом ім. 9-го січня 1905 року на імя ОСОБА_4 , 1956 року народження, фактично належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому його заяву слід визнати підставною і задоволити її.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 19, 76-81, 89, 90, 258-259, 264, 268, 293-294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити той факт, що трудова книжка без номера, видана 20 вересня 1973 року Цукровим заводом ім. 9-го січня 1905 року на імя ОСОБА_4 , 1956 року народження, належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського

апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського
районного суду Тернопільської області Данилів О.М.