Справа № 583/639/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 року м.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна, Верховної ОСОБА_2 України, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни про внесення змін до законодавства та повернення справи на перегляд,

В С Т А Н О В И В:

12.03.2018 за ухвалою Апеляційного суду Сумської області до Тростянецького районного суду Сумської області за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави Україна, Верховної ОСОБА_2 України, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни про внесення змін до законодавства та повернення спраив на перегляд.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що справу не належить розглядати у порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Так, зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 фактично оскаржує дії судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Н.Б. під час здійснення нею правосуддя та винесення рішення по справі №2-104/2009, яка на думку позивача винесла рішення, яке не відповідає законам України.

Відповідно до ст.ст.124, 125 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Найвищим судом у системі судоустрою України є ОСОБА_2 Суд України.

Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення ( ст.ст.126,129).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, суддя виступає, як посадова особа, уповноважена на виконання функції держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Отже, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя, а саме шляхом оскарження судового рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених процесуальним законодавством.

Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано Законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про Вищу раду правосуддя".

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України за №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" роз'яснює, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічної позиції дотримується і Констультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Крім того, згідно ст.75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна ОСОБА_3 України.

Відповідно до ст.85 Конституції України до повноважень Верховної ради України належить у т.ч. прийняття законів.

Частиною 1 статті 89 Конституції України передбачено, що Верховна ОСОБА_3 України для здійснення законопроектної роботи, підготовки і попереднього розгляду питань, віднесених до її повноважень, виконання контрольних функцій відповідно до Конституції України створює з числа народних депутатів України комітети Верховної ОСОБА_3 України та обирає голів, перших заступників, заступників голів та секретарів цих комітетів.

Верховна ОСОБА_3 України приймає закони, постанови та інші акти більшістю від її конституційного складу, що визначено статтею 91 Конституції України, крім випадків, передбачених цією Конституцією.

Право законодавчої ініціативі у ОСОБА_2 України, відповідно до ст.93 Конституції України, належить Президентові України, народним депутатам України, Кабінету ОСОБА_3 України.

Отже, питання внесення змін до законодавства належить до компетенції вищевказаних осіб, а не до компетенції суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.186,260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до держави Україна, Верховної ОСОБА_3 України, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни про внесення змін до законодавства та повернення справи на перегляд, як такої, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити ОСОБА_1 його право на захист порушених прав за допомогою процедур апеляції, касації та звернення до Європейського суду з прав людини в порядку та з підстав, визначених процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.186 ЦПК України копію ухвали разом із позовними матеріалами надіслати ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Повний текст ухвали складений 13.03.2018.

Суддя О.С.Линник