ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року

м. Харків

Справа № 641/8056/17

Провадження № 22ц/790/1705/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів -Хорошевського О.М., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Афоніна К.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року у складі судді Григор'єва Б.П. за ОСОБА_1 на дії заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Бардіна Іллі Сергійовича по визначенню вартості майна, визнання протиправним звіту про оцінку майна, зупинення передачі житлового будинку, зацікавлена особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року заявник звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою в якій просить: визнати незаконними дії заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Бардіна І.С. по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, що належить ОСОБА_1, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складеного ФО-П ОСОБА_3; визнати протиправним звіт про оцінку майна ОСОБА_1., складений ФО-П ОСОБА_3 щодо житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зупинити передачу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, на реалізацію на електронних торгах за ціною 2957100 грн.

В обґрунтування вимог скарги зазначила, що 11 квітня 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було прийнято рішення по цивільній справі № 641/9200/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в розмірі 207112 грн. 07 жовтня 2016 року рішення набрало законної сили. 03 січня 2017 року заступником начальника Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ Манойло Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В процесі виконання рішення суду для участі у виконавчому провадженні було залучено суб'єкта оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_3 14 листопада 2017 року на адресу заявника надійшло повідомлення про результати визначення вартості майна боржника від 07 листопада 2017 року № 24-29/53222831/ДВ-10. Згідно звіту ринкова вартість майна складає 2957100 грн. Зазначає, що оцінкубуло проведено без фактичного ознайомлення з майном (особистого огляду), яке є предметом оцінки, що є порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та положень Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», які є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Заперечує проти результатів оцінки майна, вважає їх заниженими та такими, що не відповідають реальному стану нерухомого майна та об'єктивним цінам, що склалися на ринку нерухомості в даний час.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року відмовлено у задоволення скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати, та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що під час проведення оцінки не було здійснено огляд житлового будинку, що є грубим порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та положень Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 03 січня 2017 року заступником начальника Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ Манойло Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з заявника на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики у сумі 2071112 гривень.

Постановою заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І.С. призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ФО-П ОСОБА_3, який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно звіту про оцінку майна, складеного 02 листопада 2017 року ФО-П ОСОБА_3, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що визначена для реалізації на публічних торгах (аукціоні) на дату оцінки може складати 2957100 грн.

14 листопада 14 листопада 2017 року на адресу заявника надійшло повідомлення про результати визначення вартості майна боржника від 07 листопада 2017 року № 24-29/53222831/ДВ-10.

04 грудня 2017 року оцінювачем ОСОБА_6 на підставі пунктів 62-67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» та листа ФО-П ОСОБА_3 здійснено рецензування звіту про оцінку майна, здійсненого ФО-П ОСОБА_3 02 листопада 2017 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна скаржником не надано. Державний виконавець під час виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні діяв в межах повноважень, встановлених законом України «Про виконавче провадження», та з урахуванням вимог, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів того, що звіт про проведення оцінки нерухомого майна є неякісним або необ'єктивним, матеріали справи не містять та скаржником не надані, а тому у задоволенні даної скарги суд вважає за необхідне відмовити.

Проте з таким висновком суду апеляційний суд погодитися не може, оскільки судом першої інстанції при вирішенні вказаного питання не в повному обсязі було з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми матеріального права.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Даним Стандартом (п. п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього. Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об'єкта оцінки - житловий будинок, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити замовник.

Належних та допустимих доказів проведення особистого огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки матеріали звіту не містять, зокрема внутрішніх фотографії об'єкта оцінки. При чому суб'єктом оцінювання не заперечував той факт, що він не ознайомлювався із внутрішнім станом будинку.

Також ані особа, дії якої оскаржуються, ані зацікавлені особи не надали до суду доказів неможливості проведення внутрішнього огляду будинку та відповідних дій та зусиль які вони приклали для проведення внутрішнього огляду.

Таким чином встановивши, що суб'єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об'єкта оцінки, що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна, наявні підстави для визнання незаконними дій державного виконавця ВДВС України по проведенню оцінки майна та щодо визнання протиправною оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку.

Посилання суду на те, що до суду не надано доказів, що заявник зверталась з заявою щодо рецензування звіту про оцінку майна, не є підставою для відмови у задоволенні скарги, оскільки як вбачається із матеріалів справи на момент винесення ухвали судом першої інстанції вже було складено рецензію на оскаржуваний звіт, відповідно до якої звіт про оцінку майна, що належить ОСОБА_1 в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в той час як встановлено судом апеляційної інстанції спірний звіт складено з порушенням положень Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року не може бути визнана законною, обґрунтованою й такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати цю ухвалу районного суду та постановити нову, якою задовольнити скаргу частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року скасувати, ухвалити нову.

Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Бардіна Іллі Сергійовича по визначенню вартості майна, визнання протиправним звіту про оцінку майна, зупинення передачі житлового будинку, зацікавлена особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Бардіна І.С. по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, що належить ОСОБА_1, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складеного ФО-П ОСОБА_3 02 листопада 2017 року

Визнати протиправним звіт про оцінку майна ОСОБА_1, складений ФО-П ОСОБА_3 щодо житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зупинити передачу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, на реалізацію на електронних торгах за ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ФО-П ОСОБА_3 02 листопада 2017 року та рецензії на звіт, складеної ОСОБА_6 04 грудня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 05 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді -

Повне судове рішення складено 05 березня 2018 року.