Провадження № 2-з/389/5/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Н.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31501,74 грн.

Одночасно із подачею позову позивач надано заяву про забезпечення позову. В якій просить накласти арешт на квартиру загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 17.5 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, мікрорайон ГірницькийАДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснити його відчуження. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячних погашень по кредиту не здійсню, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 31501,74 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: - причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; - вид забезпечення позову, який належить застосувати,з обґрунтуванням його необхідності; - інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.6,7 ст. 187 ЦПК України суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи, яка є відповідачем по цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом такої інформації.

05.03.2018 року судом зареєстровано позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2018 року вказана цивільна справа розподілена та передана на розгляд судді Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_2

07.03.2018 року суд звернувся до відповідного органу щодо визначення місця реєстрації відповідача.

13.03.2018 року на адресу суду повернулася адресна довідка Знам»янського РС Управління ДМС України в Кіровоградській області, в якій зазначено місце проживання відповідача, а саме: Кіровоградська область, Знам»янський район, смт. Знам»янка, вул. Підлісна, 19, що відповідає територіальній юрисдикції (підсудності) Знам»янському міськрайонному суду Кіровоградської області.

Ухвалою Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.03.2018 року провадження по справі відкрито.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, обґрунтованих доводів та доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, позивачем не надано.

Крім того, з заяви про забезпечення позову вбачається, що представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить забезпечити його шляхом накладення арешту на конкретно визначене майно відповідача, при цьому не надано даних щодо вартості квартири загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, мікрорайон ГірницькийАДРЕСА_1.

Виходячи зі змісту ст. 150 ЦПК України, передбачений нею спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на конкретно визначене майно є співмірним із заявленими вимогами, у разі, якщо предметом спору є це майно і є підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В даному випадку, як вбачається з позову, майно, щодо якого позивач просить накласти арешт у якості забезпечення позову, не є предметом спору. Предметом спору є заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Таким чином, є підстави вважати, що заявлений позивачем у даній справі спосіб забезпечення не може бути визнаний, як спосіб забезпечення щодо заявлених позовних вимог, передбачений частиною 1 ст. 150 ЦПК України.

Не може він бути розцінений і як іншій спосіб, який може бути застосований судом, також виходячи зі змісту позовних вимог.

Отже, в даному випадку способом забезпечення позову могло бути накладення арешту на майно боржника у межах ціни позову без визначення конкретного майна.

На підставі викладеного та з урахуванням вимог чинного законодавства, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 209, 210, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали про відмову в забезпеченні позову направити заявнику - для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення, через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Знамянського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2