Справа №463/6143/17
Провадження №2/463/859/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, просив стягнути з відповідача 8197,08 грн. безпідставно виплачених по допомозі з безробіття, оскільки останній під час реєстрації 10.10.2014 та набутті статусу безробітного 10.10.2014 не повідомив службу зайнятості, що зареєстрований як ФОП з 08.07.1996 по теперішній час.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 10.10.2014. Статус безробітного ОСОБА_2 було надано 10.10.2014. на підставі власноручно підписаної цією особою заяви відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». У цій заяві відповідач підтвердив, що «...не є суб'єктом підприємницької діяльності, не забезпечує себе роботою самостійно». За час перебування на обліку, як безробітний, ОСОБА_2 отримував у центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю з 17.10.2014 по 13.07.2015 в сумі 8197,08 грн. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з'ясовано, що ОСОБА_2 під час реєстрації та набутті статусу безробітного 10.10.2014 не повідомив службу зайнятості, що зареєстрований як ФОП з 08.07.1996 по теперішній час. В результаті не повідомлення ОСОБА_2 спеціалістів центру зайнятості про те, що він зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності останній незаконно отримав статус безробітного та незаконно отримав матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 17.10.2014 по 13.07.2015 року в сумі 8 197,08 грн. Львівським міським центром зайнятості 17.11.2017 ОСОБА_2 скеровано повідомлення про відшкодування коштів в сумі 8 197,08 грн., яке було проігноровано, тому позивач просить стягнути зазначену суму у судовому порядку.

Від представника позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу від 16.10.2014 № НТ141016 (а.с. 5) ОСОБА_2 надано статус безробітного з 10.10.2014 відповідно до заяви про надання статусу безробітного (а.с. 4) та призначено допомогу по безробіттю, вирішено розпочати таку виплату з 17.10.2014.

У заяві про надання статусу безробітного ОСОБА_2 зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе самостійно. Пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, не є субєктом підприємницької діяльності та інше. Власним підписом підтвердив, що з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ознайомлений.

Наказом від 14.07.2015 № НТ 150714 (а.с. 5) припинено реєстрацію, як безробітного у звязку з поданням заяви про припинення реєстрації.

За період часу з 17.10.2014 по 13.07.2015 року ОСОБА_2 виплачено 8197,08 грн. допомоги по безробіттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених законодавством, особи які забезпечують себе роботою самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентується трудовими договорами (контрактами) провадження підприємницької діяльності та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Згідно до п. 37 «Порядку реєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», реєстрація безробітного припиняється з дня початку зайнятості особи, зокрема з дня працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту); укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг); забезпечення роботою самостійно.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5.5 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Як вбачається з витягу реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 8), ОСОБА_2 з 08.07.1996 (дата запису: 09.11.2012, номер запису: 2 055263) включений до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця. На час розгляду справи у суді такий статус не припинений.

Таким чином, судом встановлено що на час звернення із заявою про надання статусу безробітного (10.10.2014) відповідач був зареєстрований, як ФОП про що не повідомив Львівський міський центр зайнятості. У звязку з ненаданням правдивої інформації отримав статус безробітного та незаконно отримав матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 17.10.2014 по 13.07.2015 року в сумі 8 197,08 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 281, 265, 281, 282 ЦПК України, ст. ст. 1, 3, 4, 44, 45 Закону України "Про зайнятість населення", ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", суд, -

ухвалив

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2/2А) на користь Львівського міського центру зайнятості (р/р 0584, одержувач: Львівський міський центр зайнятості, банк: ГУДКСУ у Львівській області, , МФО 825014, КЕКВ повернення допомоги з безробіття від ОСОБА_2В.) виплачену допомогу по безробіттю в розмірі 8197 (вісім тисяч сто девяносто сім) грн. 08 (вісім) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. (шістсот сорок) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Я. Мармаш