УХВАЛА

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 707/2-894/09

провадження № 61-127ск17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 серпня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Судовим наказом Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 травня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 25 липня 2007 року № 041/07-MUK у розмірі 1 013 673 грн.

29 травня 2013 року представник ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про скасування вказаного судового наказу.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27 серпня 2013 року, заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 оскаржила вищезазначені ухвали судів попередніх інстанцій у касаційному порядку.

До касаційної скарги приєднано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому заявник посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду не отримувала, а про її наявність дізналася лише 01 листопада 2017 року при ознайомленні з матеріалами цієї справи.

Крім того, ОСОБА_1 додала світлокопію листа ТОВ «НЕІЛЛ», у якому зазначено, що у періоди з 01 травня 2009 року по 01 червня 2009 року та з 06 грудня 2009 року по 06 листопада 2014 року вона перебувала у відрядженні в Угорщині як консультант товариства.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2018 року вказані причини пропуску процесуального строку визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням інших поважних причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій вона, як на поважність причин його пропуску, посилається на те, що не брала участі в засіданнях у судах попередніх інстанцій, копії оскаржуваних судових рішень не отримувала, в період з 11 травня 2013 року по 03 грудня 2013 року перебувала на лікуванні, на підтвердження чого приєднала копію з витягу медичної карти хворого угорською мовою з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Згідно з наданими матеріалами вбачається, що у період з 11 травня 2013 року по 03 грудня 2013 року заявник хворіла.

Разом з тим ОСОБА_1 не надано належних доказів на обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження у період з 07 листопада 2014 року по 08 грудня 2017 року.

Виходячи з викладеного, наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2013 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 27 серпня 2013 року суд вважає неповажними.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Оскільки в заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків, не наведено істотних причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, які б могли свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу в передбачений законом строк, та які б виправдали пропуск строку значної тривалості (чотири роки), суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 серпня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель