Постанова

Іменем України

5 березня 2018 року

м. Київ

справа № 212/4396/2012

провадження № 61-779 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), ГулькаБ. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Бізнесторгінвест»,

представник позивача - Бачинська АннаЮріївна,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

треті особи: комунальне підприємство «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна фірма «ДЛД»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Бізнесторгінвест» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2017 року у складі судді Бессараб Н. М. та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Денишенко Т. О., Берегового О. Ю., Медяного В. М.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Бізнесторгінвест» (далі - ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест») звернулося до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року по цивільній справі № 212/4396/2012 за позовом ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи: комунальне підприємство «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Вінницьке БТІ»), товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна фірма «ДЛД» (далі - ТОВ «ВТФ «ДЛД») про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки торгівельного комплексу та офісу, що по вул. АДРЕСА_1 у м. Вінниці, від 24 квітня 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У позовній заяві ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» посилалося на те, що вказаний договір є недійсним, оскільки укладений з порушенням вимог статей 203, 658 ЦК України.

При ухваленні вказаного рішення, суд виходив з того, що ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» не є власником спірного нерухомого майна, оскільки у нього не виникло відповідних майнових прав на вказаний об'єкт нерухомості.

Після набрання чинності вказаним рішенням, ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» стало відомо, що договір купівлі-продажу від 24 квітня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не лише укладено з порушенням статті 658 ЦК України, а є таким, що порушує публічний порядок, а тому є нікчемним у силу статті 228 ЦК України.

Так, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року ОСОБА_8 (засновника ТОВ «ВТФ «ДЛД») визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, що полягає у заволодінні майновими правами ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» на торгівельно-офісний центр по вул. АДРЕСА_2 шляхом обману (шахрайство). Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8, реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, у період часу з 20 березня 2009 року по 27 травня 2010 року особисто за допомогою ОСОБА_5, яка не була обізнана про злочинні наміри останнього, реалізував фізичним та юридичним особам частинами приміщення торгівельно-офісного центру по вул. АДРЕСА_1 у м. Вінниці. Зокрема, було реалізовано частку вказаного вище торгівельно-офісного приміщення ОСОБА_6 При цьому, усі кошти на загальну суму 4 772 339 грн., які готівкою сплачували юридичні та фізичні особи за придбані частки торгівельно-офісного приміщення, отримав особисто ОСОБА_8 Таким чином, останній заволодів майновими правами ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» на торгівельно-офісний центр по вул. АДРЕСА_1 у м. Вінниці, будівництво якого здійснювалось за рахунок коштів ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест».

Отже, договір купівлі-продажу від 24 квітня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, спрямований на незаконне заволодіння майновими правами ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» на вказаний торгівельно-офісний центр, а тому порушує публічний порядок і відповідно до статті 228 ЦК України є нікчемним.

Дані обставини на думку позивача є нововиявленими, оскільки обізнаність суду про те, що мало місце вчинення кримінального правопорушення щодо заволодіння шахрайським шляхом майновими правами ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» на вказаний торгівельно-офісний центр, дало б суду підстави вважати договір купівлі-продажу частки торгівельного комплексу та офісу, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, нікчемним, внаслідок чого застосувати до спірних правовідносин статті 203, 215 ЦК України в сукупності зі статтею 228 ЦК України та прийняти інше рішення у справі.

Ураховуючи наведене, ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» просило суд скасувати у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» задовольнити та визнати недійсним договір купівлі-продажу частки торгівельного комплексу та офісу, що розташований по вул. АДРЕСА_1 у м. Вінниці, від 24 квітня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2017 року заяву ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходи з того, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2017 року про визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, з урахуванням визначеного статтею 11 ЦПК України2004 року принципу диспозитивності цивільного судочинства, не є істотним доказом у справі, здатним суттєво вплинути на вирішення даної цивільної справи, рішення в якій набрало законної сили. Суд також зазначив, що вказаним вироком суду не встановлені завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного, необґрунтованого рішення у даній цивільній справі.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» відхилено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно встановив, що обставини, на які посилається позивач, не є нововиявленими, оскільки перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, які існували, які є суттєвими, але про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення. Апеляційний суд також вказав, що протиправні дії ОСОБА_8 з приводу розпорядження майновими правами не могли бути не відомими позивачеві у період часу їх вчинення, адже йшлося про виконання умов укладених і чинних правочинів. Крім того, у заяві позивач посилається на нікчемність оспорюваного правочину, хоча рішення суду від 09 грудня 2014 року ухвалене за вимогою про визнання договору недійсним.

У касаційній скарзі, поданій у грудня 2017 року до Верховного Суду, ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не правильно вказано, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року не є нововиявленою обставиною, оскільки шахрайські дії ОСОБА_8 були підтвердженні тільки після набрання вироком законної сили. Вважає встановлені вказаним вироком обставини нововиявленими, оскільки обізнаність суду про те, що мало місце вчинення кримінального правопорушення щодо заволодіння шахрайським способом майновими правами ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» на торгівельно-офісний центр, розташований по вул. АДРЕСА_1 у м. Вінниці, дала б підставу визнати спірний договір нікчемним.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення суду першої інстанції та апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі статтею 361 ЦПК України2004 року рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 361 ЦПК України).

У пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПКУкраїни).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 361 ЦПКУкраїни, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Отже, для перегляду судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них на час розгляду справи, а і те, що такі обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи і ці обставини повинні мати істотне значення, що впливають на правильне вирішення спору.

Встановивши підстави, за яких було відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест», а саме у зв'язку із тим, що договір купівлі-продажу від 24 квітня 2009 року не порушує майнових прав ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест», зокрема прав на збудоване майно в майбутньому, оскільки об'єкт збудований без дотримання вимог Закону України «Про планування і забудову територій», Закону України «Про архітектурну діяльність», Порядку проведення експертизи містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2000 року№ 157, які регулюють порядок розробки проектної документації, надання та оформлення дозвільної документації на проведення будівельних робіт», суди дійшли правильно висновку про те, що обставини на які посилається позивач, як на нововиявлені, не є істотними і не можуть суттєво вплинути на вирішення справи з огляду на принцип диспозитивності, встановлений статтею 11 ЦПК України2004 року, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи докази та обставини, які були встановлені та досліджені судом під час розгляду справи по суті, суди правильно вказали, що перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, які існували, які є суттєвими, але про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення та те, що ТОВ «Компанія «Бізнесторгінвест» не могло не бути відомим про дії ОСОБА_8 з приводу розпорядження майновими правами у період часу їх вчинення.

Крім того, суди правильно встановили, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року, який набрав законної сили, не встановлені завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, що могло бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами на підставі пункту 2 частини другої статті 361 ЦКП України 2004 року.

Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною першою статті 11 ЦПК України 2004 року встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів відхиляє посилання особи, що подала касаційну скаргу, як на нововиявлену обставину на те, що договір купівлі-продажу частки торгівельного комплексу та офісу, що розташований по вул. АДРЕСА_1 у м. Вінниці, від 24 квітня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, є нікчемним, оскільки при розгляді справи по суті заявлялися інші вимоги та вказувалися інші підстави для задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Бізнесторгінвест» залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Ю.В. Черняк