Справа № 285/4848/17
провадження у справі № 2-о/0285/9/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.;

учасники процесу: заявник ОСОБА_1,

заінтересована особа територіальна громада в особі Новороманівської сільської ради Житомирської області,

розглянувши в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: територіальна громада в особі Новороманівської сільської ради Житомирської області, про встановлення факту проживання однією сімєю та ведення спільного домашнього господарства ,

в с т а н о в и в :

29.12.2017 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що вона та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сімєю та вели спільно домашнє господарство з весни 2010 року і по 15.07.2016 року, тобто протягом шести років.

В обґрунтування заяви зазначила, що з вересня 2010 року і по 15.07.2016 року, до дня своєї смерті ОСОБА_2 проживала з нею без реєстрації за адресою: 40-річчя Перемоги, 25 с. Слобода Романівська Новоград-Волинського району Житомирської області, за якою доглядала, так як за станом здоровя ОСОБА_2 потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній факт прийняття нею спадщини після смерті спадкодавиці. Отже, у звязку з неможливістю отримати спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, вона змушена була звернутися до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав для встановлення даного факту.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала, яку просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Доповівши зміст заявлених вимог, заслухавши заявника, дослідивши письмові докази, які знаходяться у матеріалах справи, опитавши свідків, суд прийшов до наступного.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 15.07.2016 року померла ОСОБА_2 /а.с.6/, після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі, на земельну ділянку площею 2,3437 га на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області /а.с.10/.

Згідно заповіту від 17.02.2015 року ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_3 заявниці у справі/а.с.7/, яка у звязку з одруженням отримала прізвище ОСОБА_1 /а.с.4,5/.

Приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, у зв`язку відсутністю факту прийняття нею спадщини, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вона до нотаріуса не зверталася, на день смерті спадкодавиці постійно з нею не проживала /а.с. 9/.

Ст. 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Із пояснень свідків опитах у судовому засіданні слідує, що заявниця та померла ОСОБА_2 дійсно постійно проживали однією сімєю та вели спільне господарство останні шість років до відкриття спадщини після померлої по місцю реєстрації та проживання заявника за адресою: вул. 40-річчя Перемоги, 25, с. Слобода Романівська, Новоград-Волинський район, Житомирська область.

Оскільки встановлення вищезазначеного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також, приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості щодо здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання однією сімєю зі спадкодавцем, ведення спільного господарства, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем з весни 2010 року і по 15.07.2016 року, тобто протягом шести років до відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного постійного проживання однією сімєю та ведення спільного господарства ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання вул. 40-річчя Перемоги, 25, с. Слобода Романівська, Новоград-Волинський район, Житомирська область) та ОСОБА_2, померлої 15.07.2016 року, з весни 2010 року по 15.07.2016 року, тобто протягом шести років за адресою: вул. 40-річчя Перемоги, 25, с. Слобода Романівська, Новоград-Волинський район, Житомирська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складення повного судового рішення 16.03.2018 року.

Головуюча: А.В.Михайловська