Справа № 599/378/18
РІШЕННЯ н.п.2/599/227/2018

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О.Г.

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності ,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами визнати за ним право власності на гараж, який розташований по АДРЕСА_1

Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він користується гаражем, власником якого є відповідач . Він сплатив відповідачу кошти за даний гараж, однак не може належно оформити своє право власності на майно по вині відповідача, який не передав всіх необхідних документів. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачами, в тому числі факту отримання коштів.

Дослідивши матеріали справи встановив, між сторонами було досягнуто домовленості щодо продажу гаражу, який розташований по вул. АДРЕСА_2, які належить відповідачу на праві власності, що стверджується копією свідоцтва на нерухоме майно.

За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано.

Однак посвідчити договір нотаріально позивач не може по вині відповідача у зв'язку з відсутністю у нього оригіналів необхідних правовстановлюючих .

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, що позивач всі свої зобов'язання виконав, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин слід визнати дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,81,264,265 ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати дійсним правочин укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо продажу гаражу , який розташований по вул. АДРЕСА_3

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, який розташований по вул. АДРЕСА_3

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Тернопільської області на протязі 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський