АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/41/17 Номер провадження 22-ц/786/37/18Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року представник ПАТ «ОТП Банк» подав до суду вказаний позов, в якому посилаючись на прострочення боржника, просив про стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № ML-D00/052/2007 від 01.06.2007 року в розмірі 16559,40 доларів США та судових витрат.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» порушується питання про скасування рішення суду першої інстанції з підстав його незаконності та необґрунтованості, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 р. справа розглядається апеляційним судом за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ML-D00/052/2007, відповідно до умов якого перший відповідач отримав кредит в розмірі 22 000 дол. США зі сплатою відсотків у порядку та розмірах, визначених договором, та кінцевим строком повернення 25.05.2028 року.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобовязань боржника за кредитним договором між сторонами було укладено договори поруки № SR-ML-D00/052/2007 та № SR-ML-D00/052/2007/1.

За вказаними договорами поруки відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кожний окремо зобовязались відповідати як солідарні боржники за повне та своєчасне виконання боржником ОСОБА_2 його боргових зобовязань перед кредитором в повному обсязі таких зобовязань.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 09 грудня 2016 року виникла заборгованість в сумі 16559,40 дол. США, яка складається з: 12704,29 дол. США заборгованості за кредитом, 3855,11 дол. США заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк», суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, але при цьому не доведено факту укладення кредитного договору між сторонами, так як у справі відсутні належним чином завірені копії договорів, відсутній розрахунок заборгованості, що не дає можливості встановити суму боргу, яка підлягає стягненню.

Колегія суддів з такими висновками суду повною мірою погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст.ст. 10, 11, 60, 179 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, обовязок доказування та подання доказів покладається на кожну із сторін в межах предмета доказування.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджувати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 02 серпня 2017 року за клопотанням відповідача ОСОБА_4 про витребування доказів суд першої інстанції зобовязав ПАТ «ОТП Банк» надати оригінал кредитної заявки на імя ОСОБА_5 на переказ готівки у сумі 22000 дол. США від 01.06.2007 р., оригінали та належно завірені копії прибутково-видаткового касового ордеру, заяви про видачу готівки, прибуткового касового ордеру, видаткового касового ордеру, грошового чеку на суму 22000 дол. США від 01.06.2007 р., оригінал та копію рахунків на сплату платежів на 22000 дол. США від 01.01.2007 р. (підстава виконання п. 2 Кредитного договору № ML-D00/052/2007), а також зобовязав ПАТ «ОТП-Банк» надати детальний розрахунок погашення заборгованості за кредитним договором із зазначенням дати та суми сплачених коштів та належним чином завірену копію кредитної справи.

Встановивши факт невиконання ухвали суду про витребування доказів, суд першої інстанції не вжив передбачені ст.ст. 90, 93 ЦПК України заходи процесуального примусу та дійшов передчасного висновку про недоведеність позовних вимог банку.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги, що 14.10.2014 р. ПАТ «ОТП Банк» було направлено боржнику ОСОБА_2 досудову вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором у повному обсязі впродовж 30 календарних днів з дати відправлення банком цієї вимоги.

Таким чином, скориставшись своїм правом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, кредитор фактично змінив строк виконання боржником основного зобовязання за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

По справі встановлено, що позовні вимоги до поручителів боржника ПАТ «ОТП Банк» предявив у січні 2017 року після спливу шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання з дострокового повернення кредиту, що свідчить про припинення поруки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань, позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є безпідставними й задоволенню не підлягають.

Оскільки факт укладення між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 кредитного договору № ML-D00/052/2007 від 01 червня 2007 року по справі не спростовано та підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, у тому числі розрахунком заборгованості по клієнту ОСОБА_2 станом на 09.12.2016 р., з якого вбачається наявність заборгованості по кредиту у сумі 12704,29 дол. США та по відсоткам за користування кредитом в сумі 3855,11 дол. США, дана заборгованість підлягає стягненню з першого відповідача на користь позивача за офіційним курсом НБУ, виходячи з приписів статей 526, 527, 533, 1054, частини другої статті 1050 ЦК України.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 та відмову у задоволенні позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з інших правових підстав.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 6401,63 грн. та апеляційної скарги в розмірі 7041,80 грн. покладаються колегією суддів на першого відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-D00/052/2007 від 01 червня 2007 року в розмірі 12704,29 дол. США заборгованості за кредитом та 3855,11 дол. США заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, що в сумі складає 16559,40 дол. США та за курсом НБУ станом на 09 грудня 2016 року становить 426 775 грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 13443 грн. 43 коп.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_6

ОСОБА_7

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1