Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження №22ц/778/823/18
головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказав, що 21.04.2007 року уклав шлюб з ОСОБА_5, який зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 151. Від даного шлюбу подружжя дітей не має.

Шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року, подружжя спільного господарства не веде, між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги один до одного.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2017 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, укладений 21.04.2007 року зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 151 - розірвано.

Не погоджуючись частково із зазначеним рішенням суду ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду, а саме виключити з нього наступні речення «Шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року, подружжя спільного господарства не веде, між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги один до одного.»

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ч. 1 та ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Так, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що задовольняючи позов позивача про розірвання шлюбу сторін у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. ст. 110-112 СК України, ст. ст. 3,10, 57-60, 208, 212-215 ЦПК України, та з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, виходив із того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, при цьому суд в мотивувальній частині рішення зазначив, що шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року, подружжя спільного господарства не веде, між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги один до одного.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку у цій справі, що шлюб, укладений між сторонами слід розірвати.

Апелянт в суді апеляційної інстанції, уточнила, що не заперечує, що подружжя спільного господарства не веде, між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги один до одного, і тому в цій частині не наполягає на задоволенні скарги.

Однак при цьому вказала, через представника, що в матеріалах справи відсутні докази, що шлюбні відносини між сторонами припинено в жовтні 2016 року, і це не відповідає дійсності. А за наявності між сторонами спору про поділ майна, вказане може бути враховано в іншій цивільній справі при визначені обсягу спільного майна подружжя.

Позивач, заперечуючи проти скарги, послався на те, що саме з цього часу (з жовтня 2016) року вони припинили стосунки як чоловік та жінка, однак будь-яких доказів припинення шлюбних стосунків з жовтня 2016 року він суду не надавав, і в нього вони відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Як встановлено апеляційним судом, матеріали справи не містять доказів, які б вказували, на час припинення шлюбних відносин між сторонами до ухвалення рішення у цій справі. Ці обставини взагалі судом не перевірялись і не встановлювались, і в даній справі не були і не є предметом дослідження, і вказане може доводитись сторонами в іншій справі в тому числі і при поділі майна подружжя.

Виходячи з вказаного, колегія суддів вважає за необхідне виключити з оскаржуваного рішення посилання на встановлення часу припинення шлюбних відносин між сторонами.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2017 року змінити виключивши з мотивувальної частини судового рішення речення наступного змісту: «шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з жовтня 2016 року».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 20 березня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: