АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 786/130/18 Номер провадження 2-і/786/2/18 Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Чумак О.В.,

за участю секретаря Ткаченко Т.І.,

представника позивача Шафрановського Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Голови Правління Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» Переверзева В.С. про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 11 січня 2018 року у справі № 2/473 за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Постійнодіючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 11 січня 2018 року у складі третейського судді Брюховецького О.В. позовні вимоги позивача ПАТ «Полтава - банк» задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 (79049, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства « Полтава-банк» ( 36020, м. Полтава, вул. Паризької Комуни, 40-а, ) заборгованість за кредитним договором № 14 від 10.12.2010 року в сумі 68714грн. 66 коп., з яких: 36697 грн. 16 коп. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 32017 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість за відсотками за період з 05.06.2014 року по 24.02.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 (79049, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства « Полтава-банк» ( 36020, м. Полтава, вул. Паризької Комуни, 40-а, ) витрати по сплаті третейського збору у розмірі 1474 грн. 29 коп.

Рішення допущено до негайного виконання.

30 січня 2018 року Головою правління ПАТ "Полтава-Банк" Переверзевим В.С. подано до Апеляційного суду Полтавської області заяву про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 11 січня 2018 року у справі № 2/473 за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначив, що вищевказане рішення відповідачем не оскаржувалося та у добровільному порядку не виконано.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку про відмову ПАТ "Полтава-Банк" у видачі виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 11 січня 2018 року, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, що 10.12.2010 року між Акціонерним банком «Полтава-банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, згідно п. 1.1. якого банк надає позичальнику споживчий кредит протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору одним платежем у сумі 150 000,00 грн. строком на 60 місяців з 10 грудня 2010 року по 09 грудня 2015 року зі сплатою 23,00 % процентів річних та зі сплатою одноразової комісії в розмірі 0,5 % від загальної суми кредиту на умовах, визначених цим договором.

У п. 7.6 кредитного договору сторони погодили, що спори між сторонами цього договору вирішуються у порядку загальної юрисдикції України, в тому числі третейських судах у відповідності з регламентом постійно діючого третейського суду, до кого передається спір - за вибором Банку.

Одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів, що передбачено статтею 17 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 2983-VI передбачено, що після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту справ споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

Незалежно від предмета й підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 р. при розгляді справи № 6-2712цс15.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 486 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що цивільна справа № 2/473 за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій постановлено рішення третейського суду від 11.08.2018 р., не підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про третейські суди», яким 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Таким чином, необхідно відмовити ПАТ "Полтава-Банк" у видачі виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 11 січня 2018 року у даній цивільній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 486 ЦПК України.

Керуючись ст. 485, ч.1 п.2 ст. 486, 487 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити Голові Правління Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» Переверзеву В.С. у видачі виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 11 січня 2018 року у справі № 2/473 за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала Апеляційного суду Полтавської області може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий суддя: /підпис/ О.В.Чумак

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак