Справа № 459/3232/17
Провадження № 2/459/229/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріля М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

Позивач в грудні 2017 року звернувся в суд з даним позовом, в якому вказав, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 05 червня 1999 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.05.2016 року розірвано. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у ОСОБА_6 на денній формі навчання, в університеті природничих наук у м. Любліні на факультеті виробничої інженерії. Він є інвалід ІІІ-ої групи, отримує пенсію за віком по списку №1 і від свого обовязку по утриманню сина який продовжує навчання він не усунувся, однак вважає, що відповідачка, будучи зареєстрованою приватним підприємцем самоусунулась від такого обовязку. На підставі наведеного вище, просить суд стягнути з відповідачки в його користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання в університеті природничих наук у м. Любліні, на факультеті виробничої інженерії ОСОБА_6, в розмірі 1/4 всіх доходів відповідачки, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову та до закінчення навчання сина або до досягнення ним 23-х років, в залежності, яка з цих подій настане першою, та стягнути з відповідачки в користь держави судові витрати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, перший суду пояснив, що їхній спільний з відповідачкою син навчається з 01.10.2017 року в університеті м. Любліна. Навчання там платне, за перший семестр він оплатив 600 євро, та надав синові 2000 злотих на оплату проживання в гуртожитку., та перед ОСОБА_7 Роком коли син приїжджав додому він надав останньому 600 злотих на проживання, та після ОСОБА_7 ще 1200 Злотих. Зазначив, що син йому говорив, що відповідачка відкрила у банку на нього рахунковий рахунок, на який перераховує гривні. Ствердив, що він отримує пенсію в розмірі 4300 грн., та регрес у розмірі 1500 грн..

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, перша суду пояснила, що їхній спільний з позивачем син коли перебуває в Україні проживає разом із нею та перебуває повністю на її матеріальному забезпеченні. Зазначила, що син їй говорив про те, що хоче поїхати на навчання до ОСОБА_6, і це йому порекомендував батько, який пообіцяв здійснювати оплату за навчання. Ствердила, що вона синові також надає кошти в євро, злотих та гривнях. Вона також переводить кошти в ОСОБА_6 на розрахунковий рахунок сина в гривнях, а останній коштами з даної картки розраховується у магазинах. Вважає, що кошти сину дає не менше ніж позивач. Вона зареєстрована приватним підприємцем та працює таксистом, і її середній заробіток становить 3000 грн.. Їхній син вважає, що батьки в рівних частках його забезпечують, та вказала, що заяву підписував син.

Дослідивши докази суду встановив слідуюче.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1999 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.05.2016 року розірвано.

Від подружнього життя у сторін народився син: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 174737 від 26.10.1999 року.

Відповідно до рішення реєстраційної комісії факультету виробничої інженерії Університету природничих наук у Любліні WIP/til/s/39486/2017 від 28.07.2017 року, ОСОБА_5 прийнятий на перший курс денного навчання першого рівня на напрямку транспорт та логістика в Університеті природничих наук в Любліні, як іноземця на платній основі. Одноразова оплата за семестр складає 600 євро, в рамках внесеної плати за навчання університет надає студентам освіту.

Як вбачається з копій квитанцій наданих сторонами, позивач 15.09.2017 року оплатив за навчання сина у ОСОБА_6 2560,62 злотих, окрім цього згідно квитанцій про переказ коштів відповідачка 15.01.2018 року переказала на рахунок сина грошові кошти на загальну суму 4000,00 грн..

30.01.2018 року до суду надійшла заява сина сторін ОСОБА_5, відповідно до якої, останній вказує, що проживання, харчування та інші витрати у звязку із навчанням несе його матір. Батько оплачує навчання у ОСОБА_6. Вважає, що батько і мати несуть рівні витрати на його утримання та претензій до батьків він не має, тому вважає, що позов з-приводу стягнення із матері коштів на його утримання є безпідставним, тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що жоден із батьків, тобто сторін по справі, свого обовязку по утриманню їхнього спільного повнолітнього сина, який продовжує навчатися, не порушує, кожен у своїй мірі бере участь у матеріальному забезпеченні спільної дитини, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зважаючи на той факт, що від сина сторін ОСОБА_5 поступила заява, якою останній підтвердив рівну участь батьків у його матеріальному забезпеченні, у звязку з чим просить у задоволенні позову відмовити, враховуючи те, що позивач не заявляв клопотання про виклик сина в судове засідання на предмет даної заяви, то суд вважає позов безпідставним, та таким, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Львівська обл., м. Червоноград, вул. Шептицького, 1/20, ІПН-) до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Львівська обл., м. Червоноград, вул. Шептицького, 1/20, ІПН-) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 грн..

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2018 року.

Суддя: М. Д. Кріль