Справа № 464/8010/17
пр.№ 2/464/381/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого - судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Янишин М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /позивач/ до ОСОБА_2 /відповідач/ про збільшення розміру аліментів,

представник позивача - адвокат ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

у с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2014 справа №464/4202/14-ц та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 4 жовтня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі РАЦС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2925, від якого у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2014 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 29 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, а рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18 липня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Вказує, що неповнолітня донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з тим, що досягла шестирічного віку та пішла на навчання в школу, а відтак відвідує гуртки, які забезпечують її загальний розвиток. Позивачем щоденно оплачуються обіди доньки в школі у звязку з відвідуванням нею групи продовженого дня, значні кошти ідуть на шкільну канцелярію та щомісячні внески у школу на різні витрати. Крім цього, донька відвідує приватні уроки гри на фортепіано та з кінця жовтня секцію акробатики, які оплачує позивачка. Зазначає, що відповідач відмовляється оплачувати частину витрат, при тому, що він працевлаштований і достатньо заробляє, щоб мати змогу утримувати дитину. Окрім того, змінилось законодавство і зріс розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 03.01.2018 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом сторін), так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

29.01.2018 представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив на позов за змістом якого, відповідач просить позов задоволити частково та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття з наступних підстав. Відповідач вважає, що з досягненням дитиною шкільного віку витрати на її утримання дійсно зросли, але зазначена сума позивачкою є необґрунтованою та суттєво завищеною, оскільки складає 80% від його прожиткового мінімуму, визначеного державою на утримання дитини віком від 6 до 18 років. Даний позов будуються на твердженнях про покращення матеріального стану відповідача та погіршення життєвого рівня позивача. Однак, долучена до позову довідка про грошові доходи позивача є некоректною і не відображає її реальних доходів, оскільки середньомісячний дохід аудитора у Львові становить 10 000 грн. При цьому, занижуючи свої реальні доходи, позивач безпідставно стверджує про покращення рівня життя відповідача. Вказує, що добросовісно виконує свої обовязки щодо утримання і виховання дитини, тому регулярно і вчасно перераховує аліменти, проводить час з донькою та приймає активну участь в додатковому забезпеченні дитини, шляхом придбання одягу та інших необхідних для розвитку дитини речей (синтезатора, планшета, електронні ігри тощо.). Крім цього, не очікуючи звернень позивача та судових рішень, добровільно прийняв рішення про сплату аліментів з листопада 2017 в розмірі 900 грн., щомісячно, що становить 50% мінімального прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Зазначає, що аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку при 50% участі і другої сторони, будуть відповідати встановленому державою рівня життя, достатньому для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини, і якій не буде обтяжливим для нього. Водночас, позивач жодного разу не радився щодо відвідування дитиною гуртків та приватних уроків, що свідчить про одноосібність у прийнятті рішень щодо виховання дитини.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту такого, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила частково, пославшись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 4 жовтня 2003 року, який було розірвано 18 липня 2014 року на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова.

Із ксерокопії свідоцтва про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №289704, виданим 2 липня 20011 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2987, а відтак зобов'язані утримувати її до досягнення нею повноліття.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26 травня 2015 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 29 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з актом від 21.02.2018 №178, виданого ЛКП «Бондарівка», ОСОБА_5 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з матірю ОСОБА_1

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 930 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як встановлено з поданих відповідачем матеріалів, останній не заперечує щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте, просить призначити в твердій горшовій сумі в розмірі 50% ніж встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на вищевикладене, у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також враховуючи, що утримання неповнолітньої доньки потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат, та визначений рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2014 року розмір аліментів, з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення потреб дитини, суд дійшов висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів.

Проте, можливість для відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. позивачем не доведено. Змінюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, а тому, враховуючи, що обовязок брати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття покладено на кожного з батьків, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. до досягнення нею повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не суперечитиме принципам розумності, рівності та справедливості.

Разом з тим, згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Крім цього, суд вважає, що у звязку із зміною розміру аліментів необхідно припинити стягнення на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26 травня 2014 року у цивільній справі № 464/4202/14-ц.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, та керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2014 по цивільній справі № 464/4202/14-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

У зв'язку із збільшенням розміру аліментів припинити стягнення з ОСОБА_2 аліментів в користь ОСОБА_1 на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2014 по цивільній справі № 464/4202/14-ц.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір по справі в розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів відповідно до вимог ст.ст. 351-356 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу. Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 27.02.2018.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Головуючий Мичка Б.Р.