Справа № 314/642/18
Провадження № 2/314/567/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/642/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому зазначили, що 03 листопада 1998 року померла їхня бабуся, ОСОБА_4. Після її смерті залишилась спадщина в вигляді земельної частки (паю) сільськогосподарського призначення площею 4,98 умовних кадастрових гектарів, розташованого на території Привільненської сільської ради, Вільнянського р-ну, Запорізької області, та посвідченого сертифікатом серії РН №2179559.

У померлої ОСОБА_4 були діти, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_5 помер 04 листопада 1996 року, тобто до смерті матері. Відповідач по справі ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_5 і онукою померлої ОСОБА_4

У встановлений законом строк ОСОБА_3, звернулась з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Вільнянського р-ну, Запорізької області ОСОБА_7 де 30 березня 1999 року було заведено спадкову справу №126. Її брат, ОСОБА_8, від прийняття спадщини відмовився подавши нотаріусу заяву.

Їхня мати та донька померлої ОСОБА_4, ОСОБА_6, 04 квітня 2001 року через свого представника подала до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області заяву про прийняття спадщини, яка була прийнята нотаріусом ОСОБА_7 та заведено спадкову справу №305/2001. Не перевіривши належним чином коло спадкоємців, а також існування вже заведеної спадкової справи, нотаріус 25 квітня 2001 року видала ОСОБА_6 свідоцтво №724 про право на спадщину на все спадкове майно після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_6 виділела земельну частку (пай) в натурі і отримала державний акт на право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення серії 111-ЗП №038264, який був виданий Вільнянською РДА 03 жовтня 2002 року. Площа земельної ділянки склала 4,05 гектари. Земельній ділянці було присвоєно кадастровий №:02:001:0150.

Таким чином, зважаючи, що їхня мати є донькою померлої ОСОБА_4 та у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона на підставі п.2 ч. ст.549 ЦК України (1963 року) прийняла всю спадщину, яка належала померлій.

13 лютого 2012 року мати позивачів, ОСОБА_6, померла.

У приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 15 грудня 2012 року позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину по ? частині вищезазначеної земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3, дізнавшись що з вини нотаріуса ОСОБА_7 вона фактично позбавлена своєї частки в спадщині, звернулась з позовом до суду.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.04.2014 року свідоцтво в цій частині було скасоване, та визнано за ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування за законом на ? частку земельної ділянки площею 4,05 гектарів, розташованої на території Привільненської сільської ради, Вільнянського р-ну, Запорізької області, кадастровий №:02:001:0150 після смерті ОСОБА_4, яка померла 03 листопада 1998 року.

Інша ? частка земельної ділянки фактично залишилась нерозподіленою.

З урахуванням всіх спадкоємців, позивачі повинні отримати в спадщину кожний по ? частці земельної ділянки. Фактично при розгляді справи суд повинен був визнати за нами також право власності в порядку спадкування за законом, але цього зроблено не було.

У звязку з вищевикладеним позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності на ? частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :02:001:0150, загальною площею 4,05 гектари, розташованої на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, після смерті їхньої матері, ОСОБА_6, яка померла 13 лютого 2012 року.

У судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, від їхнього представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач надала до суду заяву про визнання позову, а також про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03.11.1998 року померла ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 112237, актовий запис №23 від 05.11.1998). Спадкоємцями після її смерті стали її донька, ОСОБА_6, а також онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_8 як діти померлого 04.11.1996 року сина ОСОБА_4, ОСОБА_5. Підтвердженням факту їхніх родинних відносин є матеріали копії спадкової справи, що містяться в цивільній справі № 314/866/14-ц.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення у КСП «Перше травня» Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області площею 4,98 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії РН № 179559.

Заповіту ОСОБА_4 не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом.

У встановлений законом термін позивач ОСОБА_3, як спадкоємець частки померлого батька, звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а її брат ОСОБА_8 в цей же час звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини. На підставі поданих заяв державним нотаріусом ОСОБА_7 30 березня 1999 року було заведено спадкову справу № 126 щодо майна померлої ОСОБА_4

Також, 04 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 Разом з тим, державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 своєю постановою від 04.04.2014 відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення площею 4,98 в умовних кадастрових гектарах, розташованого на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. В обґрунтування своєї відмови державний нотаріус зазначила, що при перевірці алфавіту спадкових справ за 1996-2001 роки виявлено, що після смерті ОСОБА_4 заведено 2 спадкових справи: № 126/1999 по заяві ОСОБА_3 та № 305/2001 по заяві ОСОБА_6, останній 25 квітня 2001 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) в КСП «Перше травня» Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області розміром 4,98 в умовних кадастрових гектарах, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі № 126/1999 онуці спадкодавця ОСОБА_3

04 квітня 2001 року ОСОБА_6 у Привільненській сільській раді Вільнянського району Запорізької області склала довіреність, якою доручила ОСОБА_10 отримати на її імя спадкове майно після смерті ОСОБА_4. Діючи за довіреністю, 25 квітня 2001 року ОСОБА_10 подав до Вільнянської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка була прийнята державним нотаріусом ОСОБА_7 та в результаті заведена спадкова справа № 305/2001.

25 квітня 2001 року державний нотаріус видала ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 724, на все спадкове майно після смерті ОСОБА_4, в тому числі на сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Перше травня» Привільненської сільської ради Вільнянського району площею 4,98 в умовних кадастрових гектарах серії РН № 179559.

На підставі свідоцтва про право на спадщину, право на земельну частку (пай) за сертифікатом серії РН № 179559 передано ОСОБА_6, про що зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Згідно з відповіддю відділу Держземагентства у Вільнянському районі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.04.2001 № 724 після померлої ОСОБА_4 успадкувала право на земельну частку (пай) по сертифікату серії РН № 179559 та отримала на його підставі Державний акт на право власності на землю серії ІІІ-ЗП № 038263 ОСОБА_6

Розпорядженням голови Вільнянської районної державної адміністрації № 422 від 23 серпня 2002 року затверджено розмір та надано у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,05га.

03 жовтня 2002 року ОСОБА_6 на підставі вказаного розпорядження № 422 від 23 серпня 2002 року був виданий Державний акт на право власності на землю серії ІІІ-ЗП № 038263 (а.с. 13).

13 лютого 2012 року ОСОБА_6 померла. Спадкоємцями після її смерті є позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які у встановлений законом термін звернулись до приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 із заявами про прийняття спадщини, в результаті чого заведена спадкова справа № 31/2012.

15 грудня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку.

Всі вищевказані факти було встановлено рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.04.2014, яке набрало законної сили, та міститься в цивільній справі №314/866/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Вільнянської районної державної адміністрації, про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсним та скасування розпорядження і державного акту на земельну ділянку, визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Вказаним рішенням свідоцтво в частині ? було скасоване, та визнано за ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування за законом на ? частку земельної ділянки площею 4,05 гектарів, розташованої на території Привільненської сільської ради, Вільнянського р-ну, Запорізької області, кадастровий №:02:001:0150 після смерті ОСОБА_4, яка померла 03 листопада 1998 року.

Таким чином, донька ОСОБА_4, ОСОБА_6, успадкувала тільки ? частину земельної ділянки.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог цивільного законодавства визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо: 1) постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), 2) він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Виходячи з вищенаведеного, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину за законом у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Оскільки заповіту ОСОБА_6 складено не було, спадкування після її смерті має здійснюватися за законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1267 розмір частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Таким чином, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про визнання права власності за кожним на ? частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :02:001:0150, загальною площею 4,05 гектари, розташованої на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, після смерті їхньої матері, ОСОБА_6, яка померла 13 лютого 2012 року, є обґрунтованими та законними.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1297, 1267, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, до ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на ? частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :02:001:0150, загальною площею 4,05 гектари, розташованої на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, після смерті його матері, ОСОБА_6, яка померла 13 лютого 2012 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на ? частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :02:001:0150, загальною площею 4,05 гектари, розташованої на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, після смерті його матері, ОСОБА_6, яка померла 13 лютого 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

19.03.2018