РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач 29.09.2017 року близько 12 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «ОСОБА_2 А6» LU 639 CG поблизу с. Діхтів, Володимир-Волинського району, Волинської області здійснюючи обгін попутного транспортного засобу не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21043», д.р.з. АС 8812 АТ, під керуванням позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Володимир-Волинського міського суду від 19.10.2017 р. відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Дорожньо-транспортна пригода вчинена внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху, тому відсутні підстави для його звільнення від цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до висновку №104 від 04.12.2017 р. експертного автотоварознавчого дослідження матеріальних збитків автомобіля марки «ВАЗ 21043» д.р.з. АС 8812 АТ, вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 29208,70 грн., а вартість матеріального збитку становить 18233,58 грн.

Згідно ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала майнову шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі.

Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану шкоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 29208,70 грн., 4500 грн. витрат, пов»язаних із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, 640 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на правничу допомогу.

До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача на його користь 7062,51 грн. та 4500 грн. витрат, пов»язаних із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, 640 грн. судового збору, 2000 грн. витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити зменшенні позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні зменшенні позовні вимоги визнав повністю, а також визнав 4500 грн. витрат на проведення експертного дослідження, 640 грн. судових витрат та 2000 грн. витрат на правничу допомогу. Оскільки він повністю визнає позовні вимоги, тому просив не залучати ПАТ «СК «Галицька», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не порушує права та інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до роз"яснень, які викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Згідно з ч.5 ст. 82 ЦК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов»язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Володимир-Волинського міського суду від 19.10.2017 р. підтверджується, що ОСОБА_3 29.09.2017 року близько 12. год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «ОСОБА_2 А6» LU 639 CG, на автодорозі Р-15 поблизу с. Діхтів, Володимир-Волинського району, Волинської області здійснюючи обгін попутного транспортного засобу не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21043», д.р.з. АС 8812 АТ, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 14.6. (а), 2.3. (б) Правил дорожнього руху.

З огляду вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що внаслідок порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху 29.09.2017 р. близько 12 год. 30 хв. поблизу с. Діхтів, Володимир-Волинського району, Волинської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «ВАЗ 21043», д.р.з. АС 8812 АТ, котрим керував ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

Згідно з ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала майнову шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Проте, на судовий розгляд справи не надано жодних доказів, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ОСОБА_1

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_3, як володільця джерела підвищеної небезпеки.

На підтвердження розміру заподіяної шкоди позивачем надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 104 від 04.12.2017 р., відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 18233,58 грн., котра повністю визнається відповідачем.

Із пояснень позивача та його представника, котрі підтверджуються випискою по картковому рахунку встановлено, що 07.02.2018 р. відповідачу виплачено ПАТ «СК» Галицька» 11171,07 грн. шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки (страхове відшкодування).

Беручи до уваги, що вартість матеріального збитку становить 18233,58 грн. і ПАТ «СК» Галицька» відшкодувала позивачу 11171,07 грн., тому розмір невідшкодованого відповідачем матеріального збитку становить 7062,51 грн. (18233,58 11171,07), котрий повністю визнається ним, а тому не підлягає доказуванню на підставі ч.1 ст. 82 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, як володілець джерела підвищеної небезпеки, зобов»язаний відшкодувати ОСОБА_1 шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, котра становить 7062,51 грн. та повністю визнається відповідачем.

Оскільки позовні вимоги задоволено, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 4500 грн. витрат, пов»язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження, 640 грн. судового збору, 2000 грн. витрат на правничу допомогу, котрі документально підтвердженні (квитанція про сплату 4500 грн., квитанція про сплату 640 грн. судового збору, договір про надання правової допомоги, квитанція до прибуткового касового ордера, ордер серія ВЛ №008361, розрахунок витрат на правничу допомогу) та визнаються відповідачем.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265,280 ЦПК України,

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, майнову шкоду у розмірі 7062,51 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 4500 грн. витрат, пов»язаних із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, 2000 грн. витрат на правничу допомогу та 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук