Провадження № 2/127/5943/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 22.01.1999 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 72. Подружнє життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та різними поглядами на сімейне життя, що призводило до постійних сварок. Сім'я фактично розпалась, подружжя тривалий час проживає окремо. Спільних дітей від шлюбу немає, спір про поділ майна відсутній. Позивач вважає, що зберегти сім'ю не можливо тому на примирення з відповідачем не погоджується. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд розірвати шлюб укладений з відповідачем.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив суд розірвати шлюб укладений відповідачем, судові витрати просив залишити за ним.

Відповідач до судового засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про місце дату та час судового засідання повідомлялась належним чином.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.01.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 211143 (на 3 а.с.).

Причиною розладу в сімї стали різні характери і погляди на сімейне життя, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягав на розлученні, мав стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за ним, суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 280 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 72.

Прізвище відповідача ОСОБА_2 залишити без змін.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через тридцять днів з моменту проголошення. Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії АА № 181918, виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 18.04.1996 року.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Вінниця, громадянка України, проживаюча за адресом ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1.

Суддя: