АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/16/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 22-ц/789/112/18 Доповідач - Міщій О.Я.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Парандюк Т. С., Ткач З. Є.,

секретар с/з - Шмигельська&nbsp; І.З.

з участю представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" - Коцюби Н.Я., представника позивачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 608/16/16-ц за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., в інтересах якого діє Коцюба Надія Ярославівна, на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 29.11.2017 р., ухвалене в м. Чорткові, Тернопільської області суддею Чортківського районного суду Запорожець Л.М., за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах яких діє представник ОСОБА_3, до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про визнання незаконними і неправомірними дій уповноваженої особи тимчасової адміністрації та її рішення про нікчемність правочинів - договорів вкладу (депозиту),укладених між АТ ОСОБА_9 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, і про зобов'язання відповідачів включити їх до переліку(списку) вкладників,які мають право на відшкодування коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню за усіма договорами банківського вкладу, і визнання права власності на банківські вклади,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 р. представник позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - ОСОБА_3 звернувся в суд із указаним позовом.

Представник вказав, що 26 лютого 2015 року між позивачами та ПАТ «Дельтабанк» було укладено договори банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США , згідно яких кожним із позивачів було внесено кошти в сумі 6500 доларів США на строк до 12 березня 2015 року., із процентною ставкою 5,5 % річних.

Представник зазначив, що після закінчення строку договорів позивачі звернулись із заявами про повернення їм коштів,однак отримали відмову від представника тимчасової адміністрації в АТ ОСОБА_9 ОСОБА_10 з посиланням на те,що укладені правочини є нікчемними.

Представник ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 зазначив,що відповідачі незаконно відмовились повернути внесені позивачами кошти,оскільки ст.1058 ЦК України та умовами договорів вкладу передбачено,що після закінчення строку дії договору банк зобов*язаний повернути вкладникові внесені кошти, а також відповідні проценти за користування грошами.

Представник позивачів також вказав,що банк не вправі в односторонньому порядку визнавати договір вкладу нікчемним правочином,оскільки згідно ст. 215 ЦК України правочин може бути визнаний недійсним лише судом.

15 червня 2017 року представник ОСОБА_3 подав остаточну заяву про уточнення позовних вимог і просив задовольнити позов про визнання незаконними і неправомірними дій уповноваженої особи тимчасової адміністрації та її рішення про нікчемність правочинів - договорів вкладу (депозиту),укладених між АТ ОСОБА_9 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та про зобов'язання відповідачів включити позивачів до переліку(списку) вкладників,які мають право на відшкодування коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із зазначенням сум,що підлягають відшкодуванню за усіма договорами банківського вкладу, і визнання права власності на банківські вклади.

Представник позивачів вказав,що в даний час проходить процедура ліквідації неплатоспроможного АТ "Дельта Банк", тому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" згідно вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зобов'язаний включити позивачів до переліку(списку) вкладників,які мають право на відшкодування коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із зазначенням сум,що підлягають відшкодуванню за усіма договорами банківського вкладу.

Також просив визнати за позивачами право власності на банківські вклади,посилаючись на те,що відповідачі заперечують це право і не повертають внесені кошти.

Рішенням Чортківського районного суду від 29.11.2017 р. уточнені позовні вимоги представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - ОСОБА_3 - задоволено. Визнано незаконними та неправомірними дії Уповноваженої особи тимчасової адміністрації ОСОБА_10 та її рішення, викладені у формі повідомлень про нікчемність правочинів договорів вкладу (депозиту), укладених між АТ «Дельтабанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відповідно № 8821/3012 від 23.09.2015 року; № 8821/3010 від 23.09.2015 року; № 8821/3011 від 23.09.2015 року; № 8821/2600 від 23.09.2015 року та зобов'язано відповідачів включити вказаних осіб до переліку (списку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню за усіма договорами банківських вкладів, укладених позивачами із ПАТ «Дельтабанк» із врахуванням встановленої законодавством максимальної суми. Визнано за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 право власності на банківські вклади, внесені ними у відповідності до договорів банківських вкладів за номерами: ОСОБА_5 - № 017-19508-260215; ОСОБА_6 - № 012-19508-260215; ОСОБА_7 - № 013-19508-260215; ОСОБА_11 - № 014-19508-260215.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" , в інтересах якої діє представник Коцюба Н.Я., подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача вказала,що договори банківського вкладу (депозиту),укладені з позивачами, містять умову про те, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу, однак кошти на рахунки позивачів надійшли шляхом переказу від третіх осіб - ОСОБА_12,ОСОБА_13, які здійснили перерахування в період дії Постанови НБУ №692/БТ від 30.10.2014 року "Про віднесення ПАТ ОСОБА_9 до категорії проблемних".

Вказаною постановою було заборонено проведення будь - яких операцій,за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів,укладених до набрання чинності цією Постановою.

В результаті перерахування коштів зазначених третіх осіб на депозитні рахунки позивачів відбулось подрібнення вкладу третіх осіб,які не могли розраховувати на повне відшкодування за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишку на рахунках максимальної суми відшкодування.

Враховуючи вказані обставини,вимоги ст. 1062 ЦК України, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, а також те,що в результаті незаконного перерахування коштів на депозитні рахунки позивачів надано фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, правочини у відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемними угодами та відмовлено позивачам у поверненні вкладів.

Також, представник відповідача вказала, що у відповідності до п. 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою НБУ № 492 від 12.11.2003 р. , п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ № 174 від 01.06.2011 р. , правовою підставою для підтвердження права на кошти за договорами банківського вкладу та права на їх відшкодування має бути наявність у особи права на відповідний вклад, що має підтверджуватися банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів, або платіжним дорученням про перерахування коштів на депозитний рахунок, однак позивачі будь-якого підтвердження про особисте внесення вкладу не надали, тому їх вимоги про визнання права на вклади є безпідставними.

Також, представник зазначила, що спір має ознаки публічно - правового, відповідач у правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, тому позов підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Представник позивачів - ОСОБА_3, подав відзив на апеляційну скаргу у якому вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому просив апеляційну скаргу відхилити.

Представник вказав, що позивачі уклали договори банківського вкладу 26.02.2015 р.,кошти зараховані банком на їх рахунки , тому вони є укладеними. Відповідач неправомірно визнав договори банківського вкладу нікчемними правочинами,оскільки недійсність цих правочинів прямо не встановлена законом.

ОСОБА_3 також зазначив,що умови договору депозиту є типовими для всіх вкладників банку і тому при їх укладенні не вбачається, які саме пільги чи переваги надано позивачам.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Вирішуючи спір,суд виходив з того, що відповідачі безпідставно відмовились повернути позивачам кошти за договорами банківського вкладу.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки він не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до п.11 ч.1 розд.Х111 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 3.10.2017 року №2147-У111, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу,провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами,що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Порядок залучення вкладів банками України від фізичних осіб врегульований Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою правління НБУ від 01.06.2011 р. № 174 та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою правління НБУ № 492 від 12.11.2003р.

Згідно п.10.1 Інструкції №492, на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює, згідно з внутрішнім положенням банку.

З матеріалів справи видно, що 02 березня 2015 року на підставі постанови правління НБУ №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта-Банк», згідно якого з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта-Банк».

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року , а надалі продовжено до 02 жовтня 2015 року .

Постановою НБУ №664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк».

За таких обставин, починаючи з 03 березня 2015 року банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто, для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації, а в подальшому і ліквідації, для банку пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судом встановлено, що 26 лютого 2015 року між позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ПАТ «Дельтабанк» було укладено договори банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США за номерами ОСОБА_5 - № 017-19508-260215; ОСОБА_6 - № 012-19508-260215; ОСОБА_7 - № 013-19508-260215; ОСОБА_11 - № 014-19508-260215, згідно яких на їх рахунки було внесено кошти в сумі 6500 доларів США на строк до 12 березня 2015 року. Процентна ставка на вказані суми вкладу становить 5,5 процентів річних.

Відповідно до п. п. 1.5, 1.10 вказаних договорів ПАТ «Дельта Банк» зобов'язується повернути позивачам вклад та виплатити відсотки в кінці строку дії договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в останній день строку дії вкладу.

Судом установлено,що відповідно до п. 1.8 вказаних депозитних договорів, зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника або готівкою через касу банку.

Встановлено, що кошти на рахунки на ім'я позивачів надійшли не від позивачів, а були переказані на їх рахунки від третіх осі -ОСОБА_12, ОСОБА_13, що стверджується виписками за угодами від 26.02.2015 р.(а.с. 62 - 69 т. 2).

Згідно Постанови правління НБУ від 16.09.2013 року № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» заборонений переказ коштів в іноземній валюті в межах України з рахунку в іноземній валюті однієї фізичної особи на рахунок в іноземній валюті іншої фізичної особи.

Відповідно до п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» ,затверджених протоколом №14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) Рішення Ради директорів АТ «Дельта-Банк», зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум вкладника від третьої особи не допускається.

Незважаючи на заборону, АТ «Дельта Банк» укладено депозитні договори з позивачами та проведено банківську операцію, за результатом якої збільшилася гарантована сума відшкодування Фондом за вкладами інших фізичних осіб.

З матеріалів справи видно,що операції із перерахуванням грошових коштів з рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки позивачів здійснено в період дії Постанови НБУ №692/БТ від 30 жовтня 2014 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», що мало наслідком надання кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб.

Зазначеною постановою віднесено АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможного банку на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Отже, з матеріалів справи видно, що внесення коштів на депозитні рахунки позивачів здійснено з порушенням вимог закону та умов депозитного договору не за рахунок власних коштів вкладників,а шляхом перерахування коштів з вкладів інших фізичних осіб, які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на власних рахунках максимальної суми відшкодування.

Враховуючи вказані обставини,комісія з перевірки договорів за вкладними операціями АТ "Дельта банк" на підставі ч. 3 ст 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановила, що договори № 017-19508-260215, № 012-19508-260215, № 013-19508-260215, № 014-19508-260215 , укладені між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,є нікчемними правочинами,про що позивачів повідомлено (а.с. 91, 94 т. 2).

Згідно статті 1062 ЦК України,на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до ст. 388 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу,в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього Кодексу).

Частинами другою, п'ятою, шостою статті 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України,недійсним є правочин,якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У зв'язку з цим безпідставними є доводи представника позивачів про те,що правочин може бути визнаний нікчемним лише за рішенням суду.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими посилання представника позивачів ОСОБА_3 на ч. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб",якою передбачено випадки, коли Фонд не відшкодовує внесені у банк вклади. Слід звернути увагу,що вказані гарантії стосуються лише чинних договорів, вклади за якими підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Однак, укладені позивачами договори банківського вкладу обґрунтовано визнані нікчемними правочинами, тому в поверненні коштів за цими договорами відмовлено.

Та обставина, що укладені з позивачами договори є типовими не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки при їх укладенні порушено вимоги,визначені актами цивільного законодавства,а також порушено порядок внесення коштів на депозитний рахунок.

Враховуючи вказані обставини та вимоги закону,колегія суддів вважає,що відповідач обґрунтовано відмовив позивачам у виплаті за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування вкладів за депозитними договорами, визнавши правочини нікчемними.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення позову, визнавши при цьому право позивачів на банківські вклади, які вони фактично не вносили.

Доводи відповідача про те, що спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивач пред'явив позов про захист права на грошові кошти, розміщені на депозитних рахунках у банку, вказані правовідносини випливають із цивільно-правового договору,тому спір вирішується за правилами цивільного судочинства.

Згідно п. п. 3 , 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції,обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити,скасувавши рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 29.11.2017 р, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах яких діє представник - ОСОБА_3, до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про визнання незаконними і неправомірними дій уповноваженої особи тимчасової адміністрації та її рішення про нікчемність правочинів - договорів вкладу (депозиту),укладених між АТ ОСОБА_9 і ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та про зобов'язання відповідачів включити їх до переліку(списку) вкладників,які мають право на відшкодування коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із зазначенням сум,що підлягають відшкодуванню за усіма договорами банківського вкладу, і визнання права власності на банківські вклади.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, слід провести розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож. в АДРЕСА_1 ,ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, прож. в АДРЕСА_2, ОСОБА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, прож. в АДРЕСА_3, ОСОБА_8, ідентифікаційний код НОМЕР_4, прож. в с. Колиндяни, Чортківського району, Тернопільської області- 8457,46 грн. судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в рівних частинах по 2114,36 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., в інтересах якого діє Коцюба Надія Ярославівна - задовольнити.

Рішення Чортківського районного суду від 29.11.2017 р. скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах яких діє представник - ОСОБА_3, до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про визнання незаконними і неправомірними дій уповноваженої особи тимчасової адміністрації та її рішення про нікчемність правочинів - договорів вкладу (депозиту), зобов'язання вчинення певних дій та визнання права власності на банківські вклади.

Стягнути з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож. в АДРЕСА_1 ,ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, прож. в АДРЕСА_2, ОСОБА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, прож. в АДРЕСА_3, ОСОБА_8, ідентифікаційний код НОМЕР_4, прож. в с. Колиндяни, Чортківського району, Тернопільської області- 8457,46 грн. судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в рівних частинах по 2114,36 грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова суду апеляційної інстанції складена 19 березня 2018 р.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій