"02" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Арапіної Н.Є.
з секретарем Рудь Н.В.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про про визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя,-
позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 28 жовтня 2006 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем. Перед народженням другої доньки відповідач залишив сім'ю та проживає окремо. Під час шлюбу на ім'я відповідача було придбано автомобіль марки «Audi Q5» д/н НОМЕР_2, 2013 року випуску; гаражний бокс АДРЕСА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та гаражний бокс АДРЕСА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Просить здійснити поділ спільного майна в натурі, визнав за позивачем право приватної власності на гаражні бокси АДРЕСА_5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль марки «Audi Q5» д/н НОМЕР_2, припинив право спільної сумісної власності.
Під час розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та остаточно просить визнати спільною сумісною власністю позивача та відповідача автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1; гаражний бокс АДРЕСА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; гаражний бокс АДРЕСА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; провести поділ майна та визнати за позивачем право власності на гаражний бокс АДРЕСА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 362 000,00 грн.; гаражний бокс АДРЕСА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 247 000,00 грн.; визнати за відповідачем право власності на марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1, вартістю 911 300,00 грн.; не стягувати з відповідача компенсацію за різницю вартості отриманого у власність майна (а.с. 43-44).
Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_1
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання".
Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини.
Сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2051 (а.с. 5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).
Згідно договору купівлі-продажу гаражного боксу від 03 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демченко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4420, відповідачем придбано гаражний бокс АДРЕСА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 56 365,00 грн. (а.с. 10-11).
Ринкова вартість гаражного боксу АДРЕСА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 19 червня 2017 року становить у розмірі 347 000,00 грн., що еквівалентно 13 335,00 доларів США (а.с.14).
Згідно договору купівлі-продажу гаражного боксу від 07 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козак Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1302, відповідачем придбано гаражний бокс АДРЕСА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 35 294,00 (а.с. 12-13).
Ринкова вартість гаражного боксу АДРЕСА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 19 червня 2017 року становить у розмірі 362 000,00 грн., що еквівалентно 13 911,00 доларів США (а.с.15).
Згідно інформаційного листа Регіонального сервісного центру в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України від 12 червня 2017 року автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 з 28 лютого 2013 року по теперішній час зареєстрований на ім'я ОСОБА_8 (а.с. 19).
Ринкова вартість автомобіля марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 станом на 19 червня 2017 року становить у розмірі 911 300,00 грн., що еквівалентно 35 021,00 доларів США (а.с.16).
Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України).
Пунктом 5 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, нажите подружжям за час шлюбу.
Суд вважає доведеним наявність правових підстав для визнання спільним майном сторін автомобіля марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 911 300,00 грн.,який зареєстрований за відповідачем; гаражний бокс НОМЕР_3 вартістю 347 000,00 грн., розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на гаражний бокс № НОМЕР_4 вартістю 362 000,00 грн., розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на загальну суму 1 620 300 грн.
Відповідно до ст.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
З урахуванням рівності часток сторін у спірному майні, вартість частки кожного складає у сумі 810 150 грн.
Згідно зі статтею 71 цього Кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).
За встановлених обставин позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню повністю: визнати спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3: автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1, вартістю 911 300,00 грн.; гаражний бокс НОМЕР_3 вартістю 347 000,00 грн., який розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; гаражний бокс НОМЕР_4 вартістю 362 000,00 грн., який розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на загальну суму 1 620 300 грн. В порядку поділу майна визнати право власності: за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2, на гаражний бокс НОМЕР_3 вартістю 347 000,00 грн., розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на гаражний бокс НОМЕР_4 вартістю 362 000,00 грн., розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 вартістю 911 300,00 грн., без стягнення компенсації за перевищення вартості виділеного майна.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 7 090 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 22).
Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 7 090 грн. 00 коп.
У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 60, 63, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 16, 368 ЦК України, п.п. 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п. 5 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.
Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3: автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1, вартістю 911 300,00 грн.; гаражний бокс НОМЕР_3 вартістю 347 000,00 грн., який розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; гаражний бокс НОМЕР_4 вартістю 362 000,00 грн., який розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на загальну суму 1 620 300 грн.
В порядку поділу майна визнати право власності: за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2, на гаражний бокс НОМЕР_3 вартістю 347 000,00 грн., розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на гаражний бокс НОМЕР_4 вартістю 362 000,00 грн., розташований в АДРЕСА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 вартістю 911 300,00 грн., без стягнення компенсації за перевищення вартості виділеного майна.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір у розмірі 7 090 (сім тисяч дев'яносто) грн. 00 коп.
Повний текст рішення складено 07 березня 2018 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Є. Арапіна