У Х В А Л А

7 березня 2018 року

м. Київ

справа № 239/306/17

провадження № 61-988св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі № 239/306/17.

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_8 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 20 вересня 2003 року знаходились з відповідачем у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Новогродівського міського суду від 4 грудня 2006 року з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. 13 червня 2007 року шлюб між ними розірвано, відносини припинені, проживають окремо. Відповідач весь час ухиляється від сплати аліментів. Згідно довідки Новогродівського МВ ДВС ГТУЮ Донецької області від 30 травня 2017 року, ОСОБА_6 має заборгованість по сплаті аліментів за період з 22 листопада 2006 року по 29 травня 2017 року у сумі 71 964 грн 96 коп. ОСОБА_4 посилається на статтю 196 Сімейного кодексу України (далі - СК). У зв'язку з тим, що відповідач до квітня 2014 року не регулярно і не в повному обсязі, але погашав борг і намагався сплачувати аліменти, а з квітня 2014 року, він навмисно почав ухилятися від сплати аліментів, тому розрахунок пені позивач навела за період з квітня 2014 року по дату видачі довідки - 25 травня 2017 року. Загальна сума пені в період з 1 квітня 2014 року по 28 липня 2017 року - 335 106 грн 39 коп. Просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 335 106 грн 39 коп. та судові витрати в розмірі 1000 грн.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 1 квітня 2014 року по 29 травня 2017 року в розмірі 18 528 грн 4 коп.; витрати на правову допомогу 3 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в розмірі 215 грн 28 коп. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовані тим, що неустойка (пеня) за один місяць рахується таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). При цьому суди послалися на висновки Верховного Суду України, викладених у постановах від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16 та від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16.

19 грудня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати і прийняти нове про стягнення з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 335 106 грн 39 коп.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами зроблено невірний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів. І такий розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, на підставі статті 196 СК, не відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 та від 25 листопада 2015 року у справі № 6-2022цс15.

Як свідчить аналіз оскаржених рішень, суди послалися на висновки Верховного Суду України, викладених у постановах від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 та від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 572/1762/15-ц за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, заборгованості по аліментах, пені за прострочення сплати аліментів.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 572/1762/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 239/306/17.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі № 239/306/17 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 572/1762/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель