ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Андросенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів Київської області в цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Виконавчий комітет Фастівської міської ради про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області в інтересах ОСОБА_1 з заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3, померлого 10.02.2012 року із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2006 року до моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом у їх спільному житловому будинку, що належав їм на праві власності в рівних частках, за адресою: вул. Лесі Українки, 28 в м. Фастові Київської області. Їх повязував спільний побут та ведення побутового господарства. За вказаною адресою інші особи не проживали, родичів у ОСОБА_3 не було. 10 лютого 2012 року ОСОБА_3 помер. Фактично проживаючи за вказаною адресою разом зі спадкодавцем, ОСОБА_1 не була зареєстрована за цією адресою, тому відмітка у паспорті про реєстрацію місця проживання відсутня, що і стало підставою відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2, ОСОБА_4 підтримали заяву та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Зацікавлена особа: представник Виконавчого комітету Фастівської міської ради в судове засідання не зявився, про час та розгляд даної справи повідомлявся належним чином, проти задовлення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представників, допитавши свідків та дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 грудня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали житловий будинок в рівних долях, що знаходиться в м. Фастові по вул.. Л. Українки, 28 (а.с.7). Даний факт підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8).

Як встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_1, проживали разом із ОСОБА_3 з 2006 року у їх спільному житловому будинку за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Лесі Українки, 28, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом.

Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які повідомили, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2006 року почали проживати разом. Вели спільне домашнє господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_1 турбувалась за ОСОБА_3, а коли він помер, то поховала його за власні кошти.

Також, дані обставини підтверджуються довідками № 377 від 06 липня 2012 року, № 1299 від 01 грудня 2017 року, виданими виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області, про те, що ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею до смерті проживав ОСОБА_3, а після його смерті, поховала за власні кошти (а.с.14-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пункт 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про - встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку, суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року».

Згідно з абз. 1,2 п. 21 вищезазначеної ППВСУ «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо».

За приписами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ОК №243504 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 помер 10 лютого 2012 року (а.с.6).

Між тим, похованням ОСОБА_3 займалася заявник, що підтверджується рахунком-замовленням №009510 Спецкомбінату з надання ритуальних послуг Комунального підприємства Білоцерківської міської ради (а.с. 17-18).

За повідомленням Фастівської міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Київській області, спадкова справа №212 щодо померлого 10 лютого 2012 року ОСОБА_3 відкрита 01.08.2012 року за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1. Заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1 надійшла 01.08.2012 року. Спадкова справа після померлого ОСОБА_3 не відкривалася, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався з заявою про прийняття спадщини.

В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою заявнику у реалізації спадкових прав, в передбаченому законодавством нотаріальному порядку, є відсутність доказів прийняття спадщини внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (а.с.42).

Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, а повідомленням Голови комітету місцевого самоврядування мікрорайону Снігурівка м. Фастова, встановлено, що разом з покійним ОСОБА_3 з 2006 року в будинку №28 по вул. Л.Українки в м. Фастові Київської області проживала, але не була в ньому зареєстрованою ОСОБА_1, які вели спільне господарство, купували ліки та продукти харчування (а.с.20).

Крім цього, суд звертає увагу, що заявником підтверджено обставину про те, що під час проживання заявниці з гр. ОСОБА_8 у шлюбі з іншою особою ОСОБА_1 не перебувала. Зазначена обставина підтверджена листом Фастівського міськрайонного відділу державної РАЦС від 01.02.2018 року, а якому вказано про відсутність в архіві відділу актових записів про шлюб ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з 01.12.2005 року по 31.05.2012 року.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, факт, який просить встановити заявник, підтверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право реалізувати спадкові права і встановити його іншим шляхом неможливо.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 60, 61, 64, 66, 131, 209, 212-215, 223, 234, 256 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України, п.п. 2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Виконавчий комітет Фастівської міської ради про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3, померлого 10.02.2012 року із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2006 року до моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. XII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська