САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1388/16-ц
Провадження №2/726/11/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Проскурняк І. Г., при секретарі Богонос Г. Й., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Регіональний сервісний центр МВС України в Чернівецькій області про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Регіональний сервісний центр МВС України в Чернівецькій області про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ майна подружжя.

В позові посилається на те, що 12 серпня 2014 року, він, ОСОБА_3, уклав шлюб із ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу - Сметанюк) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу укладення шлюбу подружжя постійно як сім'я проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2. В 2014 році, у них народилась донька, яку вони спільно виховують та утримують. За час перебування у шлюбі із відповідачкою, ними за спільні кошти було придбано два автомобіля, а саме: 18 листопада 2015 року, придбаний автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, державний реєстраційний номер «СЕ3132ВН», кузов №WDB9066351S406737, 2010 року випуску, який 19 листопада 2015 року, був зареєстрований на ім'я дружини. Також 18 листопада 2015 року, придбаний автомобіль марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер «СЕ8689ВЕ», кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску, який 12 січня 2016 року зареєстрований також на ім'я дружини.

Вказує, що крім цього, з часу укладення шлюбу із відповідачкою, він почав займатись садівництвом, а саме: вирощуванням саджанців плодових дерев (яблуні, груші, вишні, черешні, персика, абрикосу, сливи та ін.) та вирощуванням кущів смородини, аґрусу та рози на земельній ділянці, що прилягає до житлового будинку, який належить батьку дружини - ОСОБА_5, за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, село Малий Кучурів, вулиця О.Кобилянської, 28. Факт належності будинку батьку дружини підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а факт вирощування саме позивачем вищезазначених насаджень підтверджується відповідною довідкою Малокучурівської сільської ради № 302 від 29 лютого 2016 року. В насадження позивач вклав значну кількість грошових коштів. Насадження на земельній ділянці батька дружини, позивачем здійснені за його усною згодою і за домовленістю, що кошти, виручені від продажу цих насаджень будуть використані позивачем разом із дружиною в інтересах сімї. Будь-яких письмових договорів про вирощування дерев та кущів між ним та тестем не укладалось, погодження було усним.

Зазначає, що саме для належного забезпечення його садівничої діяльності ним спільно із дружиною був придбаний вищезазначений автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, який використовував фактично лише позивач особисто, дружина ним не користувалась.

Однак, 16 липня 2016 року у позивача із дружиною ОСОБА_4 виник конфлікт, внаслідок якого вони посперечались і вона сказала щоб позивач покинув приміщення квартири, в якій вони проживали, яка належить на праві власності її батьку.

Під час цього конфлікту дружина пригрозила тим, що зробить все для того щоб позивача депортували із України і він більше ніколи не зможе побачитись із своєю дитиною. Крім цього, вона пригрозила тим, що зробить також все можливе щоб позбавити його права власності на все майно, яке він придбав з нею у шлюбі, в тому числі й права власності на вищезазначені автомобілі та позбавить можливості розпорядитись власними насадженнями, які знаходяться на земельній ділянці її батька.

Після конфлікту із дружиною 16 липня позивач змушений був покинути їхнє спільне місце проживання та виїхати в Республіку Молдова до своїх батьків. Повернувшись до міста Чернівці, позивач неодноразово намагався владнати конфлікт та помиритись із дружиною, однак цього зробити не вдалось. Памятаючи погрози дружини щодо позбавлення можливості використовувати автомобілі та почувши від своїх знайомих, що дружина намагається продати автомобіль марки Mercedes-Sprinter, позивач 21 липня 2016 року за допомогою адвоката звернувся із заявою до Регіонального сервісного центру МВС України в Чернівецькій області з проханням не проводити без його особистої згоди будь-які операції з перереєстрації вищезазначених автомобілів. З отриманої відповіді із Регіонального сервісного центру позивач дізнався, що автомобіль марки Hyundai Tucson, 20 липня 2016 року вже перереєстрований на іншого власника. Із отриманих 22 липня 2016 року копій документів на адвокатський запит позивачу стало відомо, що автомобіль марки Hyundai Tucson, дружиною нібито «проданий» її батьку - ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №7341/2016/000099, оформленому та підписаному сторонами в РСЦ МВС в Чернівецькій області №7341. Дізнавшись про дані обставини, 22 та 25 липня 2016 року, позивач зустрічався із дружиною для того щоб мирно врегулювати конфлікт, однак вона повідомила, що бажає розірвати шлюб та продовжувала погрожувати, що залишить його без нічого, автомобілі більше не буде надавати в користування, до саду допускати також не буде. Вже 05 серпня 2016 року, із відповіді Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області за №31/24-1819 на адвокатський запит позивачу стало відомо, що його дружина ОСОБА_4 нібито «продала» за 10000,00 гривень автомобіль марки Mercedes-Sprinter гр. ОСОБА_6, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №7341/2016/000151, оформленому та підписаному також в РСЦ МВС в Чернівецькій області №7341. Згоди на укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу автомобілів я не надавав як усно, так і письмово.

Просить суд, визнати автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, державний реєстраційний номер «СЕ3132ВН», кузов №WDB9066351S406737, 2010 року випуску, та автомобіль марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер «СЕ8689ВЕ», кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску, об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №7341/2016/000099, укладений 20.07.2016 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений Регіональним сервісним центром МВС України в Чернівецькій області №7341 стосовно автомобіля марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер «СЕ8689ВЕ», кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №7341/2016/000151, укладений 22.07.2016 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посвідчений Регіональним сервісним центром МВС України в Чернівецькій області №7341 стосовно автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, державний реєстраційний номер «СЕ3132ВН», кузов №WDB9066351S406737, 2010 року випуску. Поділити між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, державний реєстраційний номер «СЕ3132ВН», кузов №WDB9066351S406737, 2010 року випуску, та автомобіль марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер «СЕ8689ВЕ», кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску шляхом визнання за нами права спільної часткової власності на вказані автомобілі в ідеальних частках без їх реального поділу. Стягнути з ОСОБА_4 на його користь понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. А також від представника надійшла заява про збільшення позовних вимог, в яких він зазначає, що в ході розгляду даної цивільної справи на даний час повністю доведено належними та допустимими доказами факт придбання спірних автомобілів за спільні кошти зароблені під час шлюбу позивача ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4, тому є достатньо підстав вважати спірні автомобілі об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і зважаючи, що згідно висновку судових авто товарознавчих експертиз, загальна вартість автомобілів як нажитого за час шлюбу спільного майна подружжя ОСОБА_1 становить 862782,00 гривень, просить суд, визнати автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, державний реєстраційний номер «СЕ3132ВН», кузов №WDB9066351S406737, 2010 року випуску, та автомобіль марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер «СЕ8689ВЕ», кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску, об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №7341/2016/000099, укладений 20.07.2016 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений Регіональним сервісним центром МВС України в Чернівецькій області №7341 стосовно автомобіля марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер «СЕ 8689 ВЕ», кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску. Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 спільне майно подружжя наступним шляхом: виділити у власність ОСОБА_3 автомобіль марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер «СЕ8689ВЕ». Кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску; стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 69799.00 гривень в якості грошової компенсації різниці 1/2 частки від загальної вартості спірних автомобілів та вартості виділеного йому у власність автомобіля; право спільної сумісної власності подружжя на автомобілі марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер «СЕ8689ВЕ». Кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску та автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, державний реєстраційний номер «СЕ3132ВН», кузов №WDB9066351 S406737, 2010 року випуску, припинити. Стягнути із відповідачів на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнавали та подали до суду заперечення на позовні вимоги, в якому вказали, що позов є безпідставним, а основна сума коштів витрачених на купівлю автомобілів є власністю ОСОБА_4 які вона набула до укладення шлюбу та власністю її батька ОСОБА_5, а з спільного бюджету було витрачено на покупку автомобілів лише 2000 доларів. Просили в задоволенні позову відмовити в повному обємі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, але надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі та заперечення, в якому просила відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 316, оскільки при його купівлі вона діяла добросовісно, сплатила обумовлену договором суму коштів за автомобіль та не знайома з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також не могла знати про відносини між ними та про той факт, що даний автомобіль є власністю подружжя.

Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС України в Чернівецькій області ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та винести рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона разом із позивачем в період коли останній перебував у шлюбі із відповідачкою, їздили в Росію на заробітки, там мали хороший дохід і коли подружжя вирішило купити собі автомобіль, то позивач надіслав відповідачці з Росії 10000 доларів для покупки автомобіля, а також коли повернувся в Чернівці, продав свій автомобіль БМВ 5 та з отриманих коштів взяв ще 5000 євро і 9000 доларів вона передала їм і подружжя придбало автомобіль «Мазда» в 2013 році, пізніше в 2015 році, подружжя продало автомобіль «Мазда» та за отримані кошти придбало автомобіль «Мерседес Спрінтер». В подальшому подружжя купило для сімї ще один автомобіль з коштів, які залишились з весілля, а саме: «Хюндай Туксон».

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що у грудні 2013 році, квартира в якій проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була в стані ремонту, оскільки він допомагав заносити меблі в дану квартиру.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказала, що сторони з початку 2014 року, проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та після того як одружились, автомобіль «Мазда» який належав ОСОБА_4 на праві власності ще до шлюбу було продано та на отримані кошти куплено автомобіль «Мерседес Спрінтер» та «Хюндай Туксон», а також що вона ОСОБА_12 для покупки цих автомобілів додала 3000 доларів і ОСОБА_3 2000 доларів. А після того як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинили подружні стосунки то відповідачка продала належний подружжю автомобіль «Мерседес Спрінтер» та частину грошей віддала позивачу, а позивач в свою чергу дав згоду на переоформлення автомобіля «Хюндай Туксон» на батька відповідачки.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з початку 2014 року, почали проживати разом за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 188. В цей час відповідачка мала у власності автомобіль «Мазда», після цього коли сторони вже перебували у шлюбі в 2015 році, автомобіль «Мазда» було продано за 12000 доларів і за отримані кошти куплено автомобіль «Мерседес Спрінтер» та «Хюндай Туксон», а також коштів яких не вистачало на покупку цих автомобілів додала ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_4 з початку 2014 року, почала проживати в квартирі за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 188. Пізніше під час того як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі, автомобіль «Мазда» який був власністю ОСОБА_4 було продано за 12000 доларів та пізніше було куплено автомобіль «Мерседес Спрінтер» та «Хюндай Туксон». А коли сторони перестали підтримували подружні стосунки то автомобіль «Мерседес Спрінтер» було продано за 6500 доларів і частину коштів, а саме: 4000 доларів передано ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-МИ № 099819 від 12.08.2014 року, ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 12.08.2014 року, актовий запис 1271. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище «Амброс». (а.с. 11).

У відповідності до заяви № 76792514 від 19.11.2015 року, власник ОСОБА_4 просить провести реєстрацію т/з «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», кузов №WDB9066351S406737, 2010 року випуску, на підставі довідки-рахунок серія ААЕ № 951457. (а.с. 13).

Із заяви № 83496289 від 12.01.2016 року, власник ОСОБА_4 просить провести перереєстрацію т/з Hyundai Tucson, кузов №KMHJT81BBAU045408, 2010 року випуску, на підставі довідки-рахунок серія ААЕ № 371070. (а.с. 18).

Згідно з договором купівлі-продажу 7341/2016/000099 транспортного засобу, ОСОБА_4 зобовязується передати у власність ОСОБА_5 т/з марки Hyundai Tucson, кузов №KMHJT81BBAU045408, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_4 12.01.2016 року. (а.с. 22).

Згідно з договором купівлі-продажу 7341/2016/000151 транспортного засобу від 22.07.2016 року, ОСОБА_4 зобовязується передати у власність ОСОБА_6 т/з марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», кузов №WDB9066351S406737, д.н.з. НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_4 19.11.2015 року. (а.с. 27).

Із акту комісії ОСББ «Сонячний острів» від 26.09.2016 року, встановлено, що за адресою: вул. Г. Майдану, 188/37, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з січня 2014 року по серпень 2016 року, проживали разом за вищевказаною адресою без реєстрації та вели спільне господарство. (а.с. 58).

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ № 121-а від 01.03.2017 року, середньо-ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «316CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №WDB9066351S406737, 2010 року випуску, станом на 18.11.2015 року, становила 620898,52 грн. Середньо-ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «316CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №WDB9066351S406737, 2010 року випуску, станом на 21.07.2016 року, становила 605896,83 грн. Середньо-ринкова вартість автомобіля марки «Hyundai» моделі «ІХ35/Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_3, 2010 року випуску, станом на 18.11.2015 року, становила 402205,32 грн. Середньо-ринкова вартість автомобіля марки «Hyundai» моделі «ІХ35/Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_3, 2010 року випуску, станом на 19.07.2016 року, становила 392732,70 грн. (а.с. 175).

Згідно з висновку експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу № 95 від 01.03.2017 року, середня ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов №WDB9066351S406737, на дату оцінки складає 642690 грн. (а.с. 192).

Із висновку експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу № 96 від 01.03.2017 року, вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля марки «Hyundai ІХ35», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №KMHJT81BBAU045408, на дату оцінки складає 415600 грн. (а.с. 195).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи Львівського НДІСЕ № 1859 від 12.09.2017 року, ринкова вартість автомобіля «Hyundai Tucson», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням його стану на момент обстеження 12.06.2017 року, в цінах на дату завершення експертизи 12.09.2017 року, складає 361592 грн. ( Т.2, а.с. 2).

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи Львівського НДІСЕ № 1858 від 11.09.2017 року, середня ринкова вартість автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI», 2010 року випуску, кузов №WDB9066351S406737 реєстраційний номер НОМЕР_2, на час проведення експертизи становить 501190 грн. (Т.2,а.с. 22).

У звязку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ майна подружжя підлягають задоволенню частково.

Із ст. 215 ЦК України, вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового; для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово (ч.2,3 ст. 65 СК України).

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

При цьому, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3 ст. 61 СК України) та використовується подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування та розпорядження відповідним майном (ст. 63 СК України).

Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частини вартості майна, яке відчужено в період зареєстрованого шлюбу між ними у тому випадку, зокрема, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби.

Указане узгоджується із розясненнями, викладеними у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозвязку вбачається, що укладення одним з подружжя договору щодо розпорядженням спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише у тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа контрагент за таким договором діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі №6-1912цс15.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору від 20.07.2016 року ОСОБА_4 продала автомобіль марки «Хюндай Туксон» 2010 року ОСОБА_15 В своїх поясненнях відповідач ОСОБА_4 не заперечувала той факт, що покупцю ОСОБА_15 було відомо, що вказаний автомобіль було придбано подружжям під час перебування в шлюбі, оскільки останній є її батьком, а також вказувала, що ОСОБА_15 не сплачув їй будь-яких коштів за придбання вказаного автомобіля. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу автомобіля «Хюндай Туксон» 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1 недійсним слід задовольнити та визнати договір купівлі-продажу укладений 20.07.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений Регіональним сервісним центром МВС України в Чернівецькій області № 7341 стосовно автомобіля марки «Hyundai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_3, 2010 року випуску недійсним.

Також суд вважає, що в частині стягнення грошової компенсації різниці 1/2 частки від загальної вартості автомобілів слід відмовити, оскільки судом встановлено, що автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI» було продано за згодою подружжя та частину коштів, а саме: 4000 доларів, було передано позивачу ОСОБА_3, що підтвердили ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_14, а також цей факт в судовому засіданні не було спростовано позивачем, а отже в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Також суд вважає, що в частині позовних вимог щодо виділу у власність позивачу ОСОБА_3 автомобіля «Хюндай Туксон», 2010 року випуску слід відмовити, оскільки такий поділ майна буде суперечити вимогам ч.1 ст. 70 СК України щодо рівності часток у спільному майні подружжя.

Суд вважає за можливим стягнути з відповідача ОСОБА_4 грошову компенсацію на користь позивача ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля «Хюндай Туксон», 2010 року випуску, оскільки саме такий спосіб поділу буде відповідати рівності часток у спільному майні подружжя.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи Львівського НДІСЕ № 1859 від 12.09.2017 року, ринкова вартість автомобіля «Hyundai Tucson», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням його стану на момент обстеження 12.06.2017 року, в цінах на дату завершення експертизи 12.09.2017 року, складає 361592 грн., а тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_3 кошти в сумі 180796 грн., тобто 1/2 вартості автомобіля.

Суд критично ставиться до пояснень відповідача, про те, що спірні автомобілі не є обєктами права спільної сумісної власності, тому що придбані за власні кошти відповідача, оскільки як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем ОСОБА_4, позивач надавав їй кошти на ремонт автомобіля, а також мав власні кошти.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також суд вважає, що позивач правомірно ставить питання про відшкодування йому судових витрат, які необхідно стягнути з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір в сумі 2432,56 грн. та судові витрати на проведення експертиз в сумі 2971,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 203, 215, 216, 264, 365, 369 ЦК України, 60, 61, 65, 70, 71 СК України, ст. ст. 4, 7, 8, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Регіональний сервісний центр МВС України в Чернівецькій області про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7341/2016/000099, укладений 20.07.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений Регіональним сервісним центром МВС України в Чернівецькій області № 7341 стосовно автомобіля марки «Hyundai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_3, 2010 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 180796,00 гривень в якості грошової компенсації різниці 1/2 частки від загальної вартості автомобіля марки «Hyundai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_3, 2010 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 5403,76 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_16