РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2018 р. Справа № 133/334/18

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила визнати за нею право в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай) розміром 2.5212 в умовних кадастровихгектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості)на території ОСОБА_2 сільської ради Козятинського району Віницької області, яке належало померлому 26 липня 1995 року ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на право на земельну частку (пай), яке за життя належало батькові. Вона являється єдиною спадкоємицею за законом першої черги. Спадщину після смерті батька вона прийяла, оскільки в шестимісячний строк після його смерті фактично вступила у володіння спадковим майном і розпорядилася майном померлого. Однак оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), яка належала батькові.

Позивачка в судове засідання не з"явилась, проте подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з"явився, проте подав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність їхнього представника, не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 липня 1995 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №385626 (а.с.6), який постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8)

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 2,5212 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території ОСОБА_2 сільської ради Козятинського району Вінницької області, яке належало померлому відповідно до Розпорядження Козятинської РДА від 18 березня 2005 року № 129 про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку, що розташовані в межах адміністративно-територіального підпорядкування ОСОБА_2 сільської ради, та додатком №2 до даного розпорядження, де зазначено список померлих громадян ОСОБА_2 сільської ради Козятинського району Вінницької області, яким не видаються державні акти на право власносі на земельну ділянку, де під №29 включений ОСОБА_3 (а.с.11,12-13)

Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 є його дочка - ОСОБА_1, яка спадщину після смерті батька прийняла у встановлений законом шестимісячний строк, відповідно до ст.549 ЦК УРСР (1963р.), шляхом фактичного вступу в утправління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Козятинського району Вінницької області №405 від 08.09.2017 року (а.с.9)

Оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай), що належала померлому 26.07.1995 року ОСОБА_3 позивачка не має можливості у зв"язку з відсутністі правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) на ім"я померлого.

Згідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в ред. 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чиності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 1216 ЦК України в ред. 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, який посвідчує право на земельну частку (пай) також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З огляду на викладене суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 373, 392, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, , ст. ст. 10, 81, 200, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай), розміром 2,5212 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території ОСОБА_2 сільської ради Козятинського району Вінницької області, яке належало померлому 26 липня 1995 року ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі розгляду справи без участі учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.03.2018р.

Суддя: підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

12.03.2018