Справа № 318/753/17
Номер провадження №2/318/11/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" лютого 2018 р. м. Камянка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді: Комишньої Н.І.,

при секретарі Борисенко П.В.,

за участю предстаника відповідача Корольова В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка- Дніпровська Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди , -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.

У своєму позові позивач вказав, що він проходив військову службу на території Демократичної республіки Афганістан у період з 21.06.1983 року по 02.08.1985 рік у в/ч пп НОМЕР_1 на посаді механіка-водія, приймав участь у бойових діях .

У 1984 році під час проходження служби в республіці Афганістан, отримав осколочні поранення у праву ногу, (висновок про травму спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1091/Ж від 26.04.2016р.). Проходив неодноразові стаціонарні лікування з приводу осколкового поранення у праву ногу по внутрішньому краю правої стопи в середній третині 3,0x0,2 см розташовується м`який, білесуватий, звивистої форми, западаючий по відношенню до оточуючої шкіри рубець, вказаних розмірів.

Описаний рубець є наслідком загоєння рани, що могла утворитися внаслідок осколочного поранення, яке виникло внаслідок розривної дії снаряду, могло бути спричинене в період проходження служби під час виконання бойових дій в 1984 році. Після проведених лікувань хода в повному обсязі не відновилась, без палиці самостійно пересуватись не можу. Внаслідок цієї травми він змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК йому була встановлена 3 група інвалідності, що є твердженням того, що його здоров`я з кожним роком тільки погіршується.

Після проходження військової служби, він отримав значні чисельні захворювання, які турбують його і сьогодні. Перебування на стаціонарному лікуванні призводило до нетривалого позитивного покращення та в подальшому, його стан здоров`я не покращується, а з кожним роком тільки погіршується. Внаслідок поранень, отриманих під час проходження військової служби, він змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, оскільки внаслідок проходження військової служби він отримав чисельні захворювання.

Його постійно, щоденно турбують головні болі, які підсилюються при фізичному навантаженні, часто виникає запаморочення, похитування при ходінні, погіршення пам`яті, зниження слуху, працездатності, порушення сну, нудота, загальний озноб, дискомфорт в області серця, різку слабкість, оніміння язика, губ, кінцівок, закладеність носа, підвищення AT. тривогу, дратівливість, болі в хребті та ногах.

Вважає, що розмір компенсації моральної шкоди не може бути менше, ніж виплата одноразової грошової допомоги, яка передбачена ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на день подачі позову складає: 1600 X 150 = 240000 грн.

Вказана сума дозволить хоч якийсь час провести належне лікування та необхідні для продовження на пенсії життя процедури, вести нормальний і повноцінний спосіб житія та підтримувати нормальні життєві зв`язки, і реалізувати свої звички та бажання, чого на сьогоднішній день він позбавлений, відчуваючи страждання, психологічний дискомфорт, а також йому кожного року необхідно лікуватися та проходити медичне обстеження (не менше двох разів на рік), купувати ліки, знаходитись на лікарняному з постійним доглядом за ним його близькими, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури.

Крім зазначеного, позивач хворіє на невроз, який розвинувся внаслідок сильного перехвилювання під час проходження служби. Він неодноразово знаходився на лікуванні в неврологічному відділі та психоневрологічному диспансері. Лікування дає лише тимчасове полегшення, проте, потім знову відчуває сильний психологічний дискомфорт, страх та тривогу, його починають турбувати головні болі, запаморочення, «комок» в горлі та відчуття розпачу. Наслідками такого перехвилювання нестабільний артеріальний тиск, який постійно та різко підвищується, що супроводжується сильними головними болями, нудотою, ріжучими болями в області серця, до того ж отримав значні ушкодження спини та нижніх кінцівок, внаслідок цього постійно страждає на набряки нижніх кінцівок.

У зв`язку з пораненнями, отриманими під час захисту Вітчизни, порушено його нормальні життєві зв`язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, у нього постійно виникають складнощі у зв`язку з болем та постійними спазмами. Позивач не може вільно пересуватися, після ходіння (продовж 3-4 годин він має 2-3 дні перебувати в постільному режимі, оскільки відчуває сильний біль в ногах. Всі ці фактори позначились на його сні, за останній рік позивач страждає на безсоння, не спить по 4 дні, потім - 1,5 - 2 години поверхневого сну, і знову 4 дні безсоння на фоні сильних больових відчуттів. Пересуватися на велику відстань без костилів не може, а особистого транспорту у нього немає. Це поставило позивача у незручне становище. Це додає йому багато неприємних відчуттів, змушений витрачати кошти на відновлення свого здоров`я, оскільки в місцевій поліклініці у видачі безоплатних медикаментів йому було відмовлено, оплатні ліки він не може придбати через їх високу ціну. Путівку для (находження реабілітації отримати він також не зміг.

Позивач не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена його душевна рівновага, виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному стані.

Позивач відчуває себе втраченим для суспільства та родини людиною. Тривале лікування позначилося не тільки на його здоров`ї, а також і на його психіці. Він постійно знаходиться в пригніченому стані через те, що можливості відновлення здоров`я не має. Відносини в його родині погіршилися, він позбавився можливості повноцінно виконувати свої сімейні обов`язки по господарству. Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Порушено його нормальні життєві зв"язки, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого житія.

Значна частина пенсії, яку він отримує як інвалід III групи, витрачається на придбання ліків та оздоровлення, постійні медичні огляди, санаторне лікування. Посилаючись на наведене, просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 240 000,00 грн., яка була завдана йому в результаті ушкодження здоров`я при виконанні обов`язків військової служби.

Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходить із тривалості й глибини своїх душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травми, а також з фізичного та фактичного значного погіршення стану здоров`я.

У своєму позові позивач просить стягнути з Міністерства Оборони України, на його користь , моральну шкоду в розмірі 240 000 грн.
В судове засідання позивач не з"явився, належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення про отримання судової повістки. На адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги просить задовольнити.
В судове засідання представник позивача до суду не з"явився належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення про отримання судової повістки.
В судовому засіданні представник відповідача Міністерства Оборони України позов не визнав у повному обсязі.
Суд вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази вважає, що позов вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно довідки Кам"янсько-Днепровського районного військового комісаріату від 17.06.2016 року № 105, проходив військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан в період з 21.06.1983 року по 02.08.1985 року(а.с.13).
Із витягу з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв"язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, встановлено, що захворювання ОСОБА_1 , 1964 року народження, пов"язані з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.12).
В судовому засіданні було встановлено, що згідно довідки медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 була встановлена 3 група інвалідності, яка повязана з виконанням ним обовязків військової служби.
Статтею 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться в установленому законодавством порядку.
Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вони особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру ї відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або - юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується собою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань і фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. ІІри цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, керуючись положенням ст. 23 ЦК України при визначенні розміру компенсації моральної шкоди, яка була заподіяна позивачу в результаті ушкодження здоров`я, суд має враховати глибину фізичних страждань позивача, який втратив працездатність в результаті травми, і дотримуватись принципів розумності та справедливості ,прийти до правильного висновку.
Ст. 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Статтею 3 Закон України «Про Збройні Сили України» передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління.
Відповідно до ч.2 ст.25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконного прийняття рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових осіб і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою у порядку, визначеному законом.
У позивача третя група інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язанного з проходженням військової служби, дає правові підставі суду для задоволення його позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.
Таким чином, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 повністю знайшов своє обґрунтування і докази у судовому засіданні і тому підлягає частковому задоволенню.
Оскільки, позовні вимоги позивача задовольняються частково, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн..
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 23, 170, 1167, Цивільного кодексу України, ст.17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Стягнути з Міністерства Оборони України на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, визначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя:Н. І. Комишня