Справа № 595/1841/17
Провадження 2/595/67/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособове суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4-С.М., ОСОБА_5,

представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у розпорядженні майном,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4-С.М., ОСОБА_5 про усунення перешкод у розпорядженні житловим будинком №14 по вул.Сонячна в м.Бучач Тернопільської області, що належить йому на праві власності, шляхом виселення, мотивуючи тим, що відповідачі не є членами його сімї.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що у 2001 році, після смерті батька ОСОБА_7, він належним чином реалізував своє право на спадкове майно, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу ОСОБА_8, яка видала йому свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до вказаного свідоцтва він успадкував житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Сонячна,14 в м.Бучач Тернопільської області.29 жовтня 2003 року він зареєстрував розірвання шлюбу з відповідачкою ОСОБА_9 У 2005 році остання зареєструвала шлюб із ОСОБА_5, в яких у 2007 році народилася дочка ОСОБА_4-С.М. ОСОБА_5 самовільно вселився в житловий будинок по вул.Сонячній,14 м.Бучач. ОСОБА_5 має у власності житло, є співвласником квартири АДРЕСА_1, а тому його слід виселити без надання іншого житлового приміщення. В даний час він має намір подарувати житловий будинок дочці ОСОБА_10, однак не може вчинити правочин, оскільки у будинку зареєстровані малолітня ОСОБА_4-С.М., ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які не є членами його сімї.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала, суду пояснила, що дійсно позивач є власником житлового будинку по вул.Сонячна,14 в м.Бучач. У 1991 році між ними укладено шлюб. За час шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вселення в будинок відбулося за згодою позивача. В період з 2001 року по 2003 рік вона переїхала проживати у Республіку Казахстан до матері. Однак позивач приїхав в Казахстан і забрав її з дітьми додому в м.Бучач, вул.Сонячна,14. Проте, у 2003 році вони розірвали шлюб. Стосунки між ними були напружені, але вони підтримували відносини. У 2005 році вона уклала шлюб з ОСОБА_5, з яким проживає в будинку по вул.Сонячній,14 в м.Бучач однією сімєю. В них народилася дочка ОСОБА_4-С.М. На вселення дочки не потрібно було дозволу від позивача, так як місцем проживання дитини є місце проживання її батьків. ОСОБА_1 не надав суду доказів, що реєстрація у будинку малолітньої дитини є перешкодою в оформленні правочину щодо відчуження майна. Припинення сімейних відносин із власником будинку не позбавляє її права користуватися займаним приміщенням, а тому вона має право користуватися будинком, зокрема, проживати в ньому.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_13 позов не визнав, суду пояснив, що він не розуміє позову. З 2005 року він проживає однією сімєю з ОСОБА_3 в будинку №14 по вул.Сонячній в м.Бучач. В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4-С.М. В будинок він вселився за мовчазною згодою позивача.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2001 року вбачається, що ОСОБА_14 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Бучач, вулиця Сонячна,14 Тернопільської області.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач 05 жовтня 2001 року в порядку спадкування за законом успадкував після смерті батька житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Бучач по вул.Сонячна,14.

30 грудня 1998 року ОСОБА_1, згідно свідоцтва про зміну імені, зареєстрував зміну прізвища з «Дунаєцького» на «Дацун».

11 червня 2010 року ОСОБА_14, згідно свідоцтва про зміну імені, зареєстрував зміну прізвища з «Дацун» на «Дунаєцький».

29 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 шлюб розірвано.

У 2005 році між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 укладено шлюб.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4-С.М. не чинять перешкод позивачу у здійсненні права користування та розпорядження будинком.

ОСОБА_5 самовільно вселився в житловий будинок по вул.Сонячна,14 в м.Бучач.

Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Згідно ст.156 Житлового кодексу за згодою власника будинку член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сімї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сімї власник жилого будинку має відповідно до ст.157 Житлового кодексу, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.116 Житлового кодексу якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач в судовому засіданні не довів ту обставину, що він не може оформити договір дарування житлового будинку, оскільки в будинку зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_4-С.М., на яку він посилається як на одну з підстав своїх вимог.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що позовна вимога про зобовязання ОСОБА_3, ОСОБА_4-С.М. усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по вул.Сонячній,14 в м.Бучач Тернопільської області, шляхом виселення їх з будинку, є необгрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.116 Житлового кодексу осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що у 2005 році ОСОБА_5 без згоди власника будинку ОСОБА_1 вселився у житловий будинок по вул.Сонячній,14 в м.Бучач Тернопільської області, чим порушив порядок вселення в жиле приміщення, передбачений ст.156 Житлового кодексу, тобто самоправно зайняв жиле приміщення.

Таким чином, позовну вимогу про виселення ОСОБА_5 з житлового будинку по вул.Сонячній,14 в м.Бучач Тернопільської області без надання йому іншого жилого приміщення слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,268 ЦПК України, ст.47 Конституції України, ст.ст.64,116,156,157 Житлового кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у розпорядженні майном - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_5 з житлового будинку по вулиці Сонячній,14 в м.Бучач Тернопільської області без надання йому іншого жилого приміщення.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 320 гривень судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_15