Провадження № 2п/521/62/18
У Х В А Л А

15 березня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м.Оде5си знаходилася справа за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 13.09.2017року стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №МL-501/249/2005 від 26.12.2005р. в розмірі 1 041 464 грн. 98 коп. та витрати по оплаті судового збору у сумі 15 622 грн. 05 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заяву про його перегляд, посилаючись на те, що її довірителька за адресою її місця реєстрації не проживає, проживає в іншому місці, тому не отримувала ніяких судових повісток про виклик її в судове засідання. Крім того, зазначала, що ОСОБА_1 не отримували досудової вимоги щодо дострокового повернення всієї суми кредиту а також не отримувала письмової вимоги про усунення порушень у відповідності до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку». Також вказувала, що розрахунок заборгованості не містить відсоткової ставки, яка використовувалася для здійснення розрахунку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала заяву та просила її задовольнити. Пояснила, що позивач вимагає достроково повернути тіло кредиту та нараховані відсотки по ньому.

Представник ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2017р. з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до суду звернулося ПАТ «ОТП Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № МL-501/249/2005, укладеним 26.12.2005р. між АКБ «РайффайзенБанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 Із зазначеного договору вбачається, що позичальнику було надано кредит в розмірі 55 000 дол. США строком до 26.12.2020р. зі сплатою 10,5 відсотків річних за користування кредитом.

У звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконує, станом на 15.09.2016 р. виникла заборгованість в сумі 39554,46 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 1 041 464,98 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом 33 808,33 доларів США, що еквівалентно 890 169,95 грн., відсотків за користування кредитом з 10.11.2014р. 14.09.2016р. 5 746,13 доларів США, що еквівалентно 151 295,03 грн.

На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно п.1.9.1 кредитного договору № МL-501/249/2005 від 26.12.2005р. незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання боргових зобовязань позичальником чи/та майновим поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором (в тому числі але не виключно встановлених п.2.3.7 та ст.3 цього договору) або у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником чи/та майновим поручителем умов договору іпотеки чи/та договору іпотеки (майнової поруки). При цьому виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом банківських 7 днів з дня надіслання банком відповідної вимоги. Кредитний договір має застереження: вимога вважається надісланою, а відкликання здійсненим, в день їх направлення на адресу позичальника, що зазначена в цьому договорі.

22.09.2016р. на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1, яка зазначена в кредитному договорі, який не оскаржувався, позивачем направлена досудова вимога про те, що повірений вимагає протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги здійснити дострокове виконання боргових зобовязань за кредитним договором, що на 15.04.2016р. складалася із: залишку заборгованості за кредитом 33808,33дол.США, відсотків за користування кредитом 5746,13 дол.США. Вказана вимога була відправлена 01.10.2016р., про що свідчить опис вкладення а також квитанція про відправлення, копії яких є в матеріалах справи..

Відповідно до п. 2.3.5 кредитного договору № МL-501/249/2005 від 26.12.2005р. позичальник зобовязується у двотижневий строк повідомити банку про втрату або зміну постійного місця працевлаштування, фактичної адреси проживання, номера телефону.

В судовому засіданні представник заявника пояснила, що їй не відомо про те, чи повідомляла ОСОБА_1 позивача про зміну свого фактичного місця проживання.

Перед відкриттям провадження у справі судом було зроблено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області з метою підтвердження місця реєстрації відповідача та отримано відповідь, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: м. Одеса, вул.. 5-та Заводська, 20 кв.10, куди їй і направлялися судові повістки, які поверталися до суду у звязку із закінченням строку зберігання. Іншої адреси, за якою б проживала заявниця, суду відомо не було.

Доказів того, що ОСОБА_1 на час розгляду справи в суді проживала за адресою, відмінною від адреси її реєстрації, суду не надано.

Що стосується посилання представника заявника про те, що в розрахунку заборгованості не зазначено відсоткову ставку, згідно якої було зроблено розрахунок, суд зазначає, що ці твердження є безпідставними, оскільки в розрахунку заборгованості це було зазначено.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Будь-яких інших доказів, які б могли мати істотне значення для правильного вирішення справи заявником суду не надано.

У відповідності до вимог ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Отже, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав, передбачених ст.288 ЦПК України, для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. ст.287-288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2017 року справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Мазун