Постанова

Іменем України

05 березня 2018 року

м. Київ

справа № 404/3902/16-ц

провадження № 61-1547св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі:ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_7, який є законним представником та діє в інтересах ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області у складі суддів: Кіселика С. А., Потапенка В. І., Чельник О. І., від 16 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_9 державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини в три місяці, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після смерті батька ОСОБА_10 на житловий будинок площею 63,76 кв. м та земельну ділянку площею 0,0586 га, які розташовані по АДРЕСА_1.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_10, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку площею 63,76 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0586 га (кадастровий номер НОМЕР_1), розташованої за тією ж адресою. Спадкоємцями за законом на час відкриття спадщини були він та відповідачі. Разом зі спадкодавцем ніхто не проживав, однак відповідачі подали заяви про прийняття спадщини, а ним не було подану таку заяву в строк передбачений ст. 1270 ЦК України з поважних причин, оскільки в період, необхідний для подачі заяви про прийняття спадщини, мав постійно проходити обстеження та лікування.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2017 року позов задоволено частково. Визначено для ОСОБА_4 додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті батька - ОСОБА_10 з дня набрання рішення законної сили. Вирішено питання про розподіл судового збору. У решті вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач, строк подачі заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки в період, необхідний для подачі заяви про прийняття спадщини, мав постійно проходити обстеження та лікуватися.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач не довів поважності причин пропуску ним строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а ту обставина, що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АС та інвалідом другої групи, не вважав такою, що унеможливлює своєчасне звернення до нотаріальної контори, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

16 грудня 2017 року ОСОБА_11, який є законним представником та діє в інтересах ОСОБА_8, подано касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, у якій заявник посилався на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті ОСОБА_10, на житловий будинок площею 63,76 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0586 га, розташованих по АДРЕСА_1, пред'явлено за життя ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та спадкоємцем останнього є - ОСОБА_8, указані правовідносини допускають правонаступництво, оскільки якщо суд визнає обґрунтованим позов та визначить додатковий строк для прийняття спадщини, останнім буде успадковано майно згідно зі статтями 1218, 1276 ЦК.

Зазначає, що апеляційним судом невірно дано оцінку фактам здоров'я та необхідністю в постійному медичному нагляді та лікуванні спадкоємця ОСОБА_4 протягом усього періоду з 2009 року. Крім того, апеляційним судом не була врахована зайнятість ОСОБА_4 по роботі з численними відрядженнями в зазначений період. Зазначені обставини поважними підставами для визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, та у подальшому спадкування ОСОБА_12 вищевказаного майна на підставі статтей 1218, 1276 ЦК України.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 лютого 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_10, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку площею 63,76 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0586 га (кадастровий номер НОМЕР_1), розташованої за тією ж адресою.

Також установлено, що спадкоємцями за законом, на час відкриття спадщини, були позивач та відповідачі та зі спадкодавцем ніхто не проживав. Відповідачі подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, разом з тим, позивач заяву про прийняття спадщини, в строк передбачений стаття 1270 ЦК України, не подав.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Із амбулаторної картки ОСОБА_4 вбачається, що позивач протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини, на амбулаторному лікуванні знаходився лише в квітні 2009 року і тричі, у цей період відвідував лікаря, у поліклініці, 1 квітня 2009 року, 06 квітня 2009 року та 14 квітня 2009 року. Інших даних про знаходження позивача у хворобливому стані матеріали справи не містять.

Та обставинами, що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АС та є інвалідом ІІ групи, правильно судом не прийнята до уваги як обставина, що унеможливлювала своєчасне звернення ОСОБА_4 із відповідною заявою до нотаріальної контори.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про те, що зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст. 1272 ЦК.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який є законним представником та діє в інтересах ОСОБА_8, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило