Ухвала

07 березня 2018 року

м. Київ

справа № 757/45133/15-ц

провадження № 61-6917св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя - доповідач), Черняк Ю. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Київенерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго»на рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Цокол Л. І. від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О.від 19 жовтня 2016 року,

В С Т АН О В И В :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що підставі договору купівлі-продажу від 29 вересня 2015 року та від 17 листопада 2015 року він є власником майнового комплексу, що знаходиться у м. Києві по АДРЕСА_1.

Також зазначає, що у попереднього власника була заборгованість по сплаті електроенергії перед ПАТ «Київенерго».

Крім того, ОСОБА_3 вказував на те, що на його неодноразові звернення про укладення договору про користування електроенергією та підключення нерухомого майна до електропостачання, йому було відмовлено з тих підстав, що договір із попереднім власником не розірвано з огляду на наявну заборгованість за надані послуги, запропоновано йому сплатити борг попереднього власника у розмірі 127 тис. грн.

ОСОБА_3 вважає, що нездійсненням з боку ПАТ «Київенерго» дій, спрямованих на укладення договору про постачання електричної енергії, порушуються норми чинного законодавства та його права власника.

Посилаючись на викладене та уточнивши позовні вимоги, позивач просив зобов'язати ПАТ «Київенерго» укласти з ним договір про постачання електричної енергії майнового комплексу, що знаходиться у м. Києві по АДРЕСА_1.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ПАТ «Київенерго» укласти договір з ОСОБА_3 про постачання електричною енергією майнового комплексу, розташованого у АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відмова ПАТ «Київенерго» в укладенні договору про постачання електричної енергії майнового комплексу з посиланням на існуючий договір з попереднім власником є незаконною, чим порушуються права ОСОБА_3 щодо реалізації прав на належне йому нерухоме майно.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_3 є одноосібним власником нерухомого майна, що знаходиться у м. Києві, по АДРЕСА_1, подав усі необхідні документи для постачання ПАТ «Київенерго» електричної енергії до його нерухомого майна та укладення договору, при цьому наявність боргу попереднього власника зазначеного майнового комплексу перед відповідачем не є правовою підставою для відмови ОСОБА_3 в укладенні такого договору.

У листопаді 2016 року ПАТ «Київенерго» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на момент звернення із заявою про укладення договору на постачання електричної енергії майнового комплексу, що знаходиться у м. Києві по АДРЕСА_1, ОСОБА_3 не був його власником, а також не надав усіх необхідних документів; при наявності нерозірваного договору про постачання електричної енергії із попереднім споживачем, неможливо укласти такий договір із новим споживачем; судами порушено положення статті 15 ЦПК України, оскільки ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, а вказаний спір стосується постачання електричної енергії до нежитлового майнового комплексу, у зв'язку із чим договір між сторонами має бути укладений на умовах та за правилами, передбаченими для суб'єктів господарювання, отже спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства; судами застосовано спосіб захисту прав ОСОБА_3 не передбачений законом.

06 грудня 2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2017 року, справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Київенерго» про зобов'язання вчинити дії призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

06 лютого 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Частиною першою статті 404 ЦПК України визначено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Оскільки у даній справі оскаржуються судові рішення в тому числі з підстав порушення правил юрисдикції, вказану справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В.Черняк