АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2136/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінаси та Кредит» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Істерн Менеджмент Україна» про солідарне стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінаси та Кредит» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року,-

встановила:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року названу заяву задоволеночастково.

Визнано виконавчий лист №757/16016/15-ц, виданий 23.02.2017 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічого акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» заборгованості за Договором про відновлювальну кредитну лінію № 11v-01-13 від 31.07.2013 в розмірі 1 559 319,06 Євро та 391 194 грн. 48 коп. таким, що не підлягає виконанню частково.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінаси та Кредит», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду.

В судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Фінаси та Кредит» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із її обґрунтованості.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ТОВ «Глобал Істерн Менеджемент Україна» на користь ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» заборгованість за договором про відновлювальну кредитну лінію №11v-01-13 від 31 липня 2013 року у розмірі 1 652 395,04 Євро та 1 941 496 грн. 92 коп.

23 лютого 2017 року видано виконавчий лист № 757/16016/15-ц.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_3 зазначив, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2015 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно укладених договорів між ОСОБА_3 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Глобал Істерн Менеджемент Україна» за договором про відновлювальну кредитну лінію №11v-01-13 від 31липня 2013 року. Таким чином, з моменту реєстрації за банком права власності на іпотечне майно, банк не має права на стягнення з відповідача заборгованості на підставі рішення суду від 16 липня 2016 року, оскільки до ОСОБА_3 перейшли права кредитора за договором про відновлювальну кредитну лінію №11v-01-13 від 31 липня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи із вищенаведених вимог закону, виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, зокрема якщо у боржника відсутній обов'язок виконувати рішення суду.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що рішення суду від 16 липня 2016 року боржником ОСОБА_3 не виконано, відтак відсутні підстави вважати обґрунтованою подану ним заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, ухвала суду від 11 грудня 2017року постановлена з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінаси та Кредит» задовольнити.

УхвалуПечерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінаси та Кредит» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Істерн Менеджмент Україна» про солідарне стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 07 березня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук