Номер провадження: 22-ц/785/1524/18
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 26.09.2007 року ЗАТ «Альфа - Банк» та фізична особа - ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 800001936.

ЗАТ «Альфа - Банк» 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «Альфа - Банк» в ПАТ «Альфа - Банк».

Відповідно до умов вищезазначеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 150000,00 доларів США.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до цього - графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 150000,00 доларів США. В порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.06.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 133561,60 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 2848755,94 грн., відсотками - 10283,79 доларів США, що за офіційним курсом НЮУ на дату розрахунку складає - 219344,54 грн.

У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку.

Станом на 19.06.2015 року розмір неустойки становив пеня - 10347,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 220695,10 грн.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором.

На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «Альфа - Банк» заборгованість - 3288795,58 грн., а саме за кредитом - 2848755,94 грн., по відсотках - 219344,54 грн., пеня - 220695,10 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3654,00 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2016 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №522/6534/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання підвищення процентної ставки неправомірним та розірвання кредитного договору.Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2016 відновлено провадження у справі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року позовні вимоги ПАТ «Альфа - Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа - Банк» заборгованість в розмірі 3 288 795,58 грн., а саме за кредитом - 2 848 755,94 грн., по відсотках 219 344,54 грн., пеня - 220 695,10 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа - Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 3654,00 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити, стягнути з позивача судові витрати.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ПАТ «Альфа-Банк» суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 26.09.2007 року ЗАТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 800001936, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від позивача кредит у розмірі 150000,00 доларів США, термін повернення кредиту 26.09.2027 року з установленою процентною ставкою за користування кредитними коштами 12,5 відсотків річних.

Відповідно до п.7 кредитного договору № 800001936 від 26.09.2007 року, підпис позичальника на цьому договорі є письмовим підтвердженням отримання ним свого примірнику цього договору в дату його укладення та ознайомлення ним у письмовій формі з інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство України, підпис позичальника на цьому договорі є також письмовим підтвердженням того, що позичальник в письмовій формі ознайомлений з умовами кредитування, умовами відкриття, ведення та закриття поточного рахунку та розміром тарифів по його обслуговуванню в тому числі пов'язаних із отриманням та поверненням кредиту, які йому роз'яснені та зрозумілі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був ознайомлений з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, про що свідчить підпис ОСОБА_2

Згідно меморіального ордеру № 12678 від 26.09.2007 р. ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 150000,00 доларів США.

В судовому засіданні представник відповідача, не заперечуючи факту часткового погашення кредиту ОСОБА_2 починаючи з жовтня 2007 р. по грудень 2014 року включно, наполягала, що банком було не законно підвищено процентну ставку до 14,50% річних, а тому розрахунок заборгованості необґрунтований.

Відповідно до п.5.2 розділу №2 кредитного договору № 800001936 від 26.09.2007 року вбачається, що банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом у односторонньому порядку в разі зміни кон'юнктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процента ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів банку. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв'язку із цим змін до Додатку №1 до цього договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в розділі №1. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до Додатку №1 до цього договору та викладення додатку №1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений додаток №1 набуває чинності з дати зміни процентної ставки. Оновлений додаток №1, який скасовує попередній і стає невід'ємною частиною цього договору, позичальник отримує в банку самостійно. Банк не має права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку зі зміною кредитної політики банку.

З вищезазначеними умовами відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис на кредитному договорі.

Про зміну умов кредитного договору на адресу ОСОБА_2 банком було направлено листа, де було зазначено, що враховуючи зміни ситуації на світовому ринку, в тому числі, на фінансовому ринку України, та відповідно до п.5.2 ст.5 Розділу №2 Загальні умови кредитування, що є невід'ємною частиною кредитного договору № 800001936 від 26.09.2007 року починаючи з 26.09.2008 року відсоткова ставка за користування кредитом змінюється та встановлюється на рівні 14,5% річних, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем здійснювалися платежі як по тілу кредиту, так і по відсотках.

Згідно з п.3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за № 541/13808, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики.

Згідно ч.3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.ст. 207,640 ЦК України та уклали кредитний договір в якому передбачили умови підвищення процентної ставки, то вони мають виконуватися і вважатись такими, що момент досягнення домовленості настав.

Скориставшись своїм правом, банк збільшив в односторонньому порядку відсоткову ставку за вищезазначеним договором, про що повідомив позивача.

Виходячи з наведеного, банк мав право у відповідності до умов кредитного договору збільшувати розмір процентів за користування кредитом, і прийняв рішення про підвищення процентної ставки за кредитним договором до набрання чинності 9 січня 2009 року Законом від 12.12.2008 року № 661-VI відповідно до якого умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 3.6. Договору кредиту в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісії згідно з умовами цього договору позичальник зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення.

Статтею 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2, 3 ст. 551 ЦК України передбачають, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Станом на 19.06.2015 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 3288795,58 грн., яка складається з наступного заборгованість за кредитом - 2848755,94 грн.; заборгованість по відсоткам - 219344,54 грн.; пеня - 220695,10 грн.

20.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_4, було зроблено виконавчий напис, відповідно до якого він запропонував звернути стягнення на квартиру, що складається із 3 (трьох) кімнат, загальною площею 54,1 кв.м. та житловою площею 37,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2

Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору № 800001936-И, посвідченого 26.09.2007 року Карімовою Л.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 460, було передано в іпотеку в забезпечення зобов'язань по кредитному договору № 800001936 від 26.09.2007 року, кредитором за яким є ПАТ «Альфа - Банк».

Оскільки банк не скористався своїм правом реалізувати предмет іпотеки, і відповідно, погашення вимог кредитора за рахунок іпотеки не відбулося, зобов'язання відповідача за кредитним договором не припинилися, то банк має право вимагати повернення кредиту, сплати процентів і пені за договором.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 800001936 від 26.09.2007 року в розмірі 3288795,58 грн., з яких заборгованість за кредитом - 2848755,94 грн.; заборгованість по відсоткам - 219344,54 грн.; пеня - 220695,10 грн.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин щодо незадоволення клопотань відповідача про зупинення провадження, необґрунтоване визнання судом розрахунку боргу стосовно збільшення заборгованості пені та відсотків, необґрунтоване визнання судом факту отримання кредитних коштів відповідачем, порушення прав відповідача щодо незадоволення судом вимог щодо витребування доказів розрахунку заборгованості, необізнаність відповідача внаслідок неналежного повідомлення його про зміну умов кредитного договору, необгрунтоване заявлення вимог позивача про дострокове повернення кредиту, передчасне звернення до суду з зазначеним позовом, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необгрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.02.2018 року

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький