Ухвала

06 березня 2018 року

м. Київ

справа № 490/8941/15-ц

провадження № 61-11699ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної організації національної спілки художників України, Миколаївського художньо-виробничого комбінату Миколаївської обласної організації спілки художників в Україні про визнання недійсним наказу та зобов'язання внести зміни до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ :

Подана 06 лютого 2018 року касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Заявником до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору у звʼязку із скрутним фінансовим становищем.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Заявник у клопотанні про звільнення від сплати судового збору посилається на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі і не має фінансової можливості оплатити судовий збір за подання касаційної скарги. На підтвердження заявником надано оригінал відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів від 14 грудня 2017 року № 55224, в яких зазначено, що інформація про доходи ОСОБА_1 в період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року відсутня.

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із постанови апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 (фізична особа) звернулася до суду першої інстанції у січні 2017 року з позовними вимогами до Миколаївської обласної організації національної спілки художників України, Миколаївського художньо-виробничого комбінату Миколаївської обласної організації спілки художників в Україні про визнання недійсним наказу та зобов'язання внести зміни до трудової книжки. Тобто заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті шостої Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600 грн.

Враховуючи те, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру (про визнання недійсним наказу та зобов'язання внести зміни до трудової книжки), за подання позовної заяви повинно бути сплачено

1 280 грн судового збору. А за подання касаційної скарги заявник має сплатити 2 560 грн (1 280 грн х 200%) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 березня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило