Справа № 474/888/17
Провадження № 2/474/18/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.18 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

у складі головуючого судді - Фасій В.В.

при секретарі - Сальніковій О.В.

без участі: позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

відповідача - ОСОБА_3;

третьої особи яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору - представника Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області;

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Григоровчиа до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 14.07.2004 р., між ними та продавцем ОСОБА_5, діючої від імені власника будинку ОСОБА_4 на підставі довіреності було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. О. Невського, 89, в смт. Врадіївка (далі будинок). Земельна ділянка площею 0,15 га, з цільовим призначенням для обслуговування вказаного житлового будинку належна ОСОБА_6, яка в порядку спадкування перейшла до відповідача ОСОБА_4 не була предметом договору купівлі-продажу. Станом на день звернення до суду відповідач ухиляється від отримання свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку з метою її подальшого відчуження позивачу, а тому він в іншому порядку крім судового не може захистити свої невизнані права та реалізовувати своє право власності у всіх його правомочностях.

Позивач ОСОБА_1, його представник - ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, звернувшись з заявою ( вх. № 1073 від 12.03.2018р.) про слухання справи у їх відсутність, в якій позов підтримують повністю, В ній же клопотали про залишення судових витрат за позивачем.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, звернувшись телефонограмою ( № 328 від 23.02.2018р.) про слухання справи у її відсутність, в якій не заперечила проти задоволення возову, послалася що земельну ділянку під будинком оформляти не буде, тому що в неї відсутні кошти, їй 84 роки та за станом здоровя вона не може прибути до органів нотаріату, суду. В телефонограмі підтвердила факт укладання договору купівлі-продажу між нею та позивачем та що спірна земельна ділянка не була його предметом, через відсутність коштів на оформлення спадкових прав, виготовлення проекту відводу з метою присвоєння кадастрового номеру цій земельній ділянці.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру Миколаївської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (судова повістка про виклик на розгляд справи направлена на електронну адресу), в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, з заявами на адресу суду не зверталася.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (позивача, відповідача), від яких надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти задоволення позову, з огляду на те, що судом не визнано їх явку обовязковою, фіксування судового процесу по даній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені факти :

- 08.07.1993 року ОСОБА_7, на підставі державного акту виданого за рішенням Врадіївської селищної ради від 30.06.1993 р. за № 115, набула право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,15 га, яка знаходиться в межах Врадіївської селищної ради, Миколаївської області, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку по вул. О Невського, 89, смт. Врадіївка (копія державного акту серії МК №116 від 08.07.1993 р., заява про прийняття спадщини за законом від 11.12.98 р., свідоцтво про право на спадщину за закон від 11.12.1998 р.);

- 03.10.1995 р. ОСОБА_7 померла. Врадіївською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу, з заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця ОСОБА_7 ОСОБА_3 Інші спадкоємці відсутні (свідоцтво про смерть серії ІІ-ФП № 276504, видане 03.10.1995 р., свідоцтво про шлюб серії ЯТ №776360 видане 01.01.1953 р., свідоцтво про народження від 11.12.1998р., заява про прийняття спадщини за законом від 11.12.98 р., свідоцтво про право на спадщину за закон від 11.12.1998 р., свідоцт);

- 11.12.1998 р. спадкоємець ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_7 зареєстроване в реєстрі за № 1371 на спадкове майно: житловий будинок по вул. О. Невського, 89, смт. Врадіївка, Миколаївської області (свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.1998 р., посвідчене державним нотаріусом ОСОБА_8А.);

- 21.06.2007 р. між ОСОБА_5, діюча від імені довірителя ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку (далі договір купівлі-продажу) по вул. О. Невського, 89, смт. Врадіївка, Миколаївської області (договір купівлі-продажу серії ВВЕ № 958151, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_8А.);

- земельна ділянка площею 0,15 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належна спадкодавцю ОСОБА_7, не була предметом договору (договір купівлі-продажу, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 32895942 від 18.01.2012 р., державний акт серії МК №116, від 08.07.1993 р., звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 21.09.2017 р.);

- цільове призначення спірної земельної ділянки площею 0,15 га, яка набута ОСОБА_7 в порядку безоплатної приватизації на підставі рішення виконкому Врадіївської селищної ради Миколаївської області від 08.07.1993 р., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку - станом на 2018 р. не змінювалося, позивач з 2004 р. використовує її за призначенням (державний акт серії МК №116, від 08.07.1993 р.);

- відповідач ухиляється від отримання на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - ОСОБА_7, на спірну земельну ділянку з метою її подальшого відчуження, на запрошення до нотаріальної контори для вирішення вказаного питання не з'являється з посиланням на обєктивні причини: відсутністю коштів на оформлення спадкових прав на земельну ділянку та виготовлення проекту її відводу з метою присвоєння кадастрового номеру на зазначену земельну ділянку ( заява від 10.10.2017 р., квитанція про відправку листа від 10.10.2017 р.);

- позивач не може оформити земельну ділянку що є предметом позову на своє ім'я, через ухилення відповідача від укладення угод щодо земельної ділянки.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права власності на земельну ділянку.

При прийнятті рішення суд керується:

Ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої до спадкоємців житлового будинку переходить право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, та яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Ст. 30 ЗК України зі змінами від 13.03.1992 р., яка діяла на момент виділення спірної земельної ділянки, - при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить право власності на земельну ділянку в розмірах, відповідно до ст.67 цього ж кодексу в розмірах не більше 0,25 га.

Ст. 120 Земельного кодексу України, чинною в редакції на час укладення договру купівлі-продажу, відповідно до якої до особи яка придбала житловий будинок, будівлю та споруду, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження будинку розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину , яка необхідна для їх обслуговування.

Ст. 377 ЦК України, згідно якої до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, та у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши та дослідивши наявні по справі докази, суд, вважає доведеним, що позивач не може в іншому порядку крім, судового, захистити своє порушене право на земельну ділянку, призначену для обслуговування належного його житлового будинку, а тому з врахуванням того, що відповідач ухилився від укладення будь яких угод щодо земельної ділянки призначеної для обслуговування житлового будинку, цільове призначення земельної ділянки, яка є предметом спору, не змінюється, попередньому власнику було виділено земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,15 га, що узгоджується з висновком спеціалістів землевпорядної організації щодо реальної площі необхідної для обслуговування житлового будинку саме у вказаних розмірах, відповідач визнав позов та його визнання не суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає позов - обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку-задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. О. Невського, 89, смт. Врадіївка, Миколаївської області, належну ОСОБА_7, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №116 від 08.07.1993 року.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Фасій