Справа №705/351/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою. В якості відповідача в позові вказана ОСОБА_2.

В позові ставиться питання:

«… Винести рішення суду, яким розірвати шлюб між мною ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1) та відповідачем ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), який був зареєстрований в Уманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 167, свідоцтво про шлюб (повторно) видане 29.11.2017 року серія І-СР № 151817….».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ст.ст.175,177 ЦПК України.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 25 січня 2018 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

В порушення вимог п. п. 2, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі); відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте,позивачем в позовній заяві не були зазначені реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта відповідача; (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення п. п. 6, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не були зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. При цьому, існує порядок засвідчення копій документів, а саме відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади,особистого підпису особи, яка засвідчує копію,її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту «підпис».

Проте, до позовної заяви були додані документи, які не засвідчені з дотриманням вимог наведеного вище стандарту.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви також додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, однак позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору.

Згідно п/п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому, позивач при зверненні до суду повинен був сплатити судовий збір у сумі 704 грн.80 коп. Однак, до матеріалів позовної заяви була долучена квитанція про сплату судового збору лише на суму 640 грн. (тобто, судовий збір сплачений не повністю, не доплачено 64 грн. 80коп.).

Ухвала судді Уманського міськрайонного суду про залишення позовної заяви без руху була винесена 25 січня 2018 року, в якій було встановлено строк «…для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали…» та направлена позивачу за вих. № 1645 від 25.01.2018 року за вказаною в позові адресою, з урахуванням Розпорядження міського голови м. Умань Черкаської області № 16-р від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків міста Умані» - АДРЕСА_1.

Як вбачається з відмітки на поштовому конверті, що повернувся на адресу суду, повідомлення повернулося «за закінченням терміну зберігання».

Повторно, позивачу була направлена копія вказаної ухвали суду про залишення позову без руху за вих. № 3445 від 16.02.2018 року. Проте, відповідно до витягу з офіційного сайту відділення «Укрпошти», вказане повідомлення не було вручено адресату, що підтверджується відміткою : «Невдала спроба вручення(не вручення під час доставки)».

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти и або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 недобросовісно користується наданими йому процесуальними правами.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов'язків зі сторони позивача ОСОБА_1 суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- визнати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко