АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 615/1151/17 Головуючий суддя І інстанції Логвінов А. О.
Провадження № 22-ц/790/800/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі :

головуючого судді : Піддубного Р.М.

суддів: Котелевець А.В., Сащенка І.С.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 615/1151/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року

( суддя Логвінов А.О.),-

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом , мотивуючи який зазначила , що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що донька має хронічне захворювання , у зв'язку з чим потребує регулярних медичних обстежень , вона не працює, перебуває на обліку у Валківському районному центрі зайнятості , а відповідач своїх обов'язків щодо утримання неповнолітньої дитини належним чином не виконує, але має таку можливість , оскільки є власником фермерського господарства «СТВ Агро» , великої кількості нерухомого та рухомого майна , значних сум готівкових коштів в національній та іноземній валютах, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 20 000 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року позов задоволено частково . стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 19 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 грн. судового збору. Зазначено, що розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону, допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення змінити, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначила , що судом першої інстанції не враховано наявність у дитини тяжкої хвороби, що потребує додаткових матеріальних витрат, а також не надано належної оцінки матеріальному становищу відповідача, який є власником великої кількості об'єктів нерухомого та рухомого майна, грошових коштів, у зв'язку з чим має можливість сплачувати аліменти у розмірі 20 000 грн.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що єдиним джерелом його доходів є заробітна плата, розмір якої становить близько 9000 грн. на місяць, наявність у нього певного майна не свідчить про отримання доходів від його використання, обов'язок утримувати дитину покладено законом на обох батьків, у зв'язку з чим сплата ним аліментів у розмірі 2500 грн. на місяць є достатніми для забезпечення нормальних потреб дитини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням нори матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 вересня 2008 року ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На час розгляду справи малолітня ОСОБА_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того , що обов'язок належного утримання дитини покладено законом на обох батьків, врахував розмір доходів відповідача за його основним місцем роботи та дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 25000 грн. щомісячно, які є достатніми для забезпечення нормальних потреб дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року , держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.( ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна , грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів , у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону ( ст. 184 СК).

Як убачається із матеріалів справи, розмір доходів відповідача за основним місцем роботи згідно з наданою довідкою становить близько 8700 грн. на місяць.

Законами України « Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801- VIII, « Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246- VIII установлено такі розміри прожиткового мінімуму для дітей віком від 7 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень , з 1 січня 2018 року - 1860 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 пояснила, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач є офіційно працевлаштованою.

Отже, врахувавши встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей на 2017, 2018 роки, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2 500 грн. щомісяця з урахуванням положень закону щодо обов'язку обох батьків утримувати дитину, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину , а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Жодних доказів на підтвердження наявності у дитини хвороби, яка потребує додаткових витрат, позивачем до суду першої інстанції не надано.

Наявність у власності відповідача об'єктів нерухомого та рухомого майна сама по собі не свідчить про отримання ним доходу від його використання.

Крім того, ч.1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом зміст ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення , а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382, - 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 березня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

І.С. Сащенко