Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1400/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Федишина І.В.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

з участю секретаря Коломієць Л.В.,

заявника ОСОБА_3,

представника заявника ОСОБА_4,

заінтересованої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_5 обмежено дієздатним та встановлення над ним піклування, заінтересовані особи: Старокостянтинівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_5 недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення його опікуном.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_5 є його рідним братом. Брат страждає на психічне захворювання і є інвалідом 3 групи. Брат з народження має розлад психіки, не усвідомлює своїх дій, не може здійснювати свої права, виконувати обов'язки як громадянин України. Також брат зловживає спиртними напоями, а в силу нерозуміння своїх дій всю отриману пенсію за півдня може витратити на горілку або роздати тим, хто з ним п'є. Його намагання припинити таку поведінку не дають результатів, а тому він змушений звертатись до суду з даним позовом саме в інтересах брата. Внаслідок хвороби ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку в поліклінічному відділенні Красилівської ЦРЛ в лікаря психіатра. Отже, визнання брата недієздатним йому необхідно для того, щоб захистити його права, мати можливість розумно розпорядитись його пенсією, придбати для нього одяг, харчування, ліки і інші необхідні речі. Так, як брат має психічне захворювання і його необхідно визнати недієздатним внаслідок хвороби, він потребує опікуна, яким фактично являється заявник після смерті батьків і до даного часу.

Для вирішення питань, чи страждає ОСОБА_5 психічним захворюванням та чи здатний він усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними 31 жовтня 2017 року судом призначено судово-психіатричну експертизу, провадження в цивільній справі зупинено.

Після надходження висновку судово-психіатричного експерта справу призначено до судового розгляду та провадження в справі відновлене.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 656 від 30.11.2017 ОСОБА_5 виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами. Здатен усвідомлювати значення своїх дій та може керувати ними.

З урахуванням висновку експертизи заявник змінив вимоги своєї заяви, надавши 09.01.2017 уточнену заяву, в якій просить визнати ОСОБА_5 обмежено дієздатним.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги заяви.

Представник заінтересованої особи Старокостянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України, належно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив.

ОСОБА_5, залучений судом, як заінтересована особа, заперечив щодо задоволення заяви про визнання його обмежено дієздатним. Повідомив, що може самостійно розпоряджатися своїми грішми, має господарство, в будинку є опалення, він вчасно платить за газ.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, суд приходить до однозначного висновку про те, що заява ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 з 1989 року перебуває на обліку в лікаря-психіатра Красилівської ЦРЛ з діагнозом розумова відсталість з розладами поведінки. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 656 від 30.11.2017 він виявляє легку розумову відсталість із поведінковими розладами, здатен усвідомлювати значення своїх дій та може керувати ними. У будинку проживає один, сім'ї не має. Його брат (заявник у справі) проживає окремо від нього із своєю сім'єю в іншому селі.

Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_3, довідкою до акта огляду МСЕК ОСОБА_5 серії ХМ № 226438, пенсійним посвідченням ОСОБА_5, свідоцтвом про смерть ОСОБА_6, свідоцтвом про смерть ОСОБА_7, свідоцтвом про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_6, направленням у стаціонар ОСОБА_5 від 12.09.2017 Красилівської ЦРЛ, довідкою № 1205 від 28.08.2017 Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5 від 07.09.2017, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_5, висновком судово-психіатричного експерта № 656 від 30.11.2017, рішенням № 57 від 24.11.2017 Чернелівської сільської ради.

Відповідно до ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Статтею 56 ЦК України визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно стст. 59, 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою в разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 37 ЦК України передбачено, що над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини. Правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника. Відмова піклувальника дати згоду на вчинення правочинів, що виходять за межі дрібних побутових, може бути оскаржена особою, цивільна дієздатність якої обмежена, до органу опіки та піклування або суду. Одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником. Піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними. Особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі.

В силу ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сімї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом.

Згідно чч. 1, 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

У ході судового розгляду справи встановлено, що заявник та його брат не становлять сім'ю, вони проживають у різних селах і не мають взаємних прав і обов'язків, заявник та його брат не погоджуються проживати спільно, а тому, оскільки заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сімї, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись стст. 36, 37, 39, 41, 56, 58-60 ЦК України, стст. 2, 3, 12, 13, 23, 81, 95, 133, 141, 258, 264, 265, 272, 273, 293, 294-300, 352, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_5 обмежено дієздатним та встановлення над ним піклування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено через Красилівський районний суд до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_8 Присяжні: ОСОБА_1 ОСОБА_2