АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4620/16-ц 22-ц/774/404/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 215/4620/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт»

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2017 року, яке постановлено суддею Гринем Н.Г. у місті ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» (далі - ТОВ «Промремонт») про поширення завідомо неправдивих відомостей, що ганьблять честь, гідність, ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що він, згідно Наказу № 150 від 02.08.2010 року,був прийнятий на роботу 02.08.2010 року на підприємство відповідача ТОВ «Промремонт» по переведенню з ВАТ "Північний ГЗК" на посаду механіка на виробничу дільницю з ремонту та утримання механічного устаткування дільниць подрібнення сировини, шихтування, огрудкування та випалювання обкотишів ЦВО-2.

Згідно наказу № 3/28-п від 14.04.2015 року позивач був переведений слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду пульпонасосної дільниці хвостового господарства ЦТВШГ.

14.04.2015 року, за заявою позивача від 28.03.2015 року, відбулися загальні збори робітників трудового колективу бригади РЗФ-1 дільниці РУ-3 ТОВ «Промремонт», на яких вівся протокол "Протокол спільного зібрання робітників трудового колективу бригади РОФ-1 участка № 1 РУ-3 ТОВ "Промремонт" від 14 квітня 2015 року", який ним було отримано лише 22.12.2015 року та в якому зазначено наступне: " ОСОБА_1 скоїв крадіжку, свідомо не попереджує про свою відсутність на роботі, що ОСОБА_1 робить негативний моральний клімат у колективі бригади і байдуже відноситься до трудового колективу дільниці".

Позивач вважає, що своїми виступами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є посадовими особами відповідача, поширили завідомо неправдиву інформацію, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, також вважає, що йому заподіяна моральна шкода, яка виразилась в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки виступи та форма поведінки вищевказаних осіб принизили позивача та призвели до поширення неправдивих відомостей стосовно нього про те, що він скоїв крадіжку, свідомо не попереджує про свою відсутність на роботі, створює негативний моральний клімат у колективі бригади і байдуже відноситься до трудового колективу дільниці.

Позовні вимоги позивач неодноразово уточнював і в останній їх редакції (а.с.82-86) позивач просив суд зобовязати ТОВ «Промремонт» припинити неправомірні дії відносно ОСОБА_1; зобовязати ТОВ «Промремонт» не пізніше 2 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили письмово вибачитись перед ним, спростувати виступи осіб, зазначених у " Протоколі спільного зібрання робітників трудового колективу бригади РОФ-1 участка № 1 РУ-3 ТОВ "Промремонт" від 14 квітня 2015 року ", що є образою, принижує честь, гідність та ділову репутацію, виходячи з цього на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з ТОВ «Промремонт» 17 445 грн.; судові витрати у сумі 2506, 69 грн; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Промремонт» на його користь судових витрат у сумі 2506, 69 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2017 року, в якому виправлено описки ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, як постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так позивач вважає, що судом першої інстанції не були досліджені в повному обсязі обставини справи та не надано належної оцінки наданим позивачем доказів.

Судом при ухваленні рішення не враховано, що відповідач по справі навмисно поширив недостовірну інформацію про позивача, що ганьбить честь, гідність, та його ділову репутацію, а рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.10.2016 року по справі 215/2270/16-ц підтверджується, що інформація поширена у виступах посадових осіб на зборах в присутності 16-ти осіб є недостовірною, яка ганьбить честь, гідність, та ділову репутацію позивача, проте, судом першої інстанції було невірно розтлумачено вказане рішення суду.

Позивач зауважує, що поширенням недостовірної інформації про нього, що ганьбить честь, гідність, та його ділову репутацію, йому спричинено моральну шкоду, яка виразилась в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки виступи та форма поведінки посадових осіб, які є робітниками підприємства відповідача його принизили та призвели до поширення неправдивих відомостей стосовно нього про те, що він скоїв крадіжку, свідомо не попереджує про свою відсутність на роботі, створює негативний моральний клімат у колективі бригади і байдуже відноситься до трудового колективу дільниці. Також позивач зауважує на тому, що наразі він є безробітнім та відстоює свої трудові права, які порушені ТОВ «Промремонт»,в судовому порядку.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, згідно з Наказом № 150 від 02.08.2010 року позивач був прийнятий на ТОВ "Промремонт" 02.08.2010 року по переведенню з ВАТ "Північний ГЗК" на посаду механіка на виробничу дільницю з ремонту та утримання механічного устаткування дільниць подрібнення сировини, шихтування, огрудкування та випалювання обкотишів ЦВО-2. 16.10.2013 згідно з наказом № 3/146 п позивача переведено слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду виробничої дільниці з ремонту та утримання механічного устаткування № 1 на дільниці збагачення руди РЗФ 1.

14 квітня 2015 року відбулись загальні збори працівників трудового колективу бригади РЗФ-1 дільниці № 1 РУ-3 ТОВ «ПРОМРЕМОНТ» щодо розгляду заяви слюсаря чергового та з ремонту обладнання виробничої дільниці з ремонту і утримання механічного обладнання на дільниці № 1 ділянки збагачення руди РЗФ-1 ОСОБА_1 від 28.03.2015 року та вирішення конфліктної ситуації в трудовому колективі бригади.

Під час проведення зазначених загальних зборів вівся протокол (а.с.13), згідно з яким виступали бригадир виробничої дільниці з ремонту та утримання механічного обладнання № 1 на дільниці збагачення руди РЗФ-1 ОСОБА_6, механік виробничої дільниці з ремонту та утримання механічного обладнання № 1 на дільниці збагачення руди РЗФ-1 ОСОБА_3, начальник виробничої дільниці з ремонту та утримання механічного обладнання № 1 на дільниці збагачення руди РЗФ-1 ОСОБА_4, директор РУ-3 ТОВ "Промремонт" ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт поширення відповідачем завідомо неправдивих відомостей щодо позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Положеннями ч.ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вважається що негативна інформація, поширена про особу є недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 26, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи»,відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

В пункті 18 зазначеної Постанови вказано, що згідно з положеннями ст.277 ЦК України і ст.10 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент ухвалення рішення) обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права

Статтями 57,60 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній а момент ухвалення рішення) та ст.ст. 76,81 ЦПК України (в редакції 2017 року, чинний на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.40 Конституції України громадяни мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Згідно до вимог частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Промисловий ремонт» про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, в якому просив, спростувати виступи осіб, які зафіксовані у протоколі спільного зібрання робітників трудового колективу бригади РОФ-1 участка № 1 РУ-3 ТОВ "Промремонт" від 14 квітня 2015 року, про те "що ОСОБА_1 скоїв крадіжку, свідомо не попереджує про свою відсутність на роботі, що ОСОБА_1 робить негативний моральний клімат у колективі бригади і байдуже відноситься до трудового колективу дільниці" - як відомості, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність, ділову репутацію, виходячи з цього позивач просив суд зобовязати ТОВ "Промремонт" припинити неправомірні дії відносно нього, зобовязати ТОВ "Промремонт" не пізніше 2 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили письмово вибачитись перед ним, спростувати виступи осіб, зазначених у " Протоколі спільного зібрання робітників трудового колективу бригади РОФ-1 участка № 1 РУ-3 ТОВ "Промремонт" від 14 квітня 2015 року ", що є образою, принижує честь, гідність та ділову репутацію, визнати недостовірною інформацію.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку, про те, що позивач просив суд визнати недостовірною та спростувати інформацію, яка викладалась 14.04.2015 року на зборах трудового колективу бригади РЗФ-1 дільниці № 1 РУ-3 ТОВ "Промремонт", та є оціночними судженнями, суб'єктивною думкою учасників зборів щодо відносин, які склалися між ними та позивачем. Зазначена інформація викладалась кожним з працівників підприємства від власного імені та не є відображенням думки або позиції саме ТОВ "Промремонт".

Також слід зауважити, що інформація щодо позивача, що міститься у виступах працівників РУ-3 ТОВ «ПРОМРЕМОНТ» і внесена до Протоколу зборів трудового колективу від 14.04.2015 року є лише оціночними судженнями і субєктивними думками самих працівників, які не підлягають перевірці та спростуванню.

Проведення зборів трудового колективу від 14.04.2015 року мало інформаційну, оціночну, виховну функцію, отже відсутній як сам факт так і форма приниження та умисел, а інформація, вказана у Протоколі від 14.04.2015 року не містить жодної правової оцінки діям чи бездіяльності ОСОБА_1, а отже жодним чином не порушує особисті немайнові права позивача.

Крім того, Протокол засідання, що вівся на вимогу позивача, є внутрішнім документом підприємства та не розповсюджувався за межі підприємства.

Фіксація у протоколі від 14.04.15 року виступів працівників не є поширенням інформації у розумінні п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, а отже підприємство відповідача не порушило жодної норми права, якою гарантовано захист честі, гідності і ділової репутації позивача.

У звязку з наведеним вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що виступи працівників підприємства відповідача 14.04.2015 року на зборах трудового колективу бригади РЗФ-1 дільниці № 1 РУ-3 ТОВ "Промремонт", не являються поширенням недостовірної інформації відносно позивач збоку ТОВ "Промремонт", та є оціночними судженнями, суб'єктивною думкою учасників зборів щодо відносин, які склалися між ними та позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач по справі навмисно поширив недостовірну інформацію про позивача, що ганьбить честь, гідність, та його ділову репутацію, а рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.10.2016 року по справі 215/2270/16-ц підтверджується, що інформація поширена у виступах посадових осіб на зборах в присутності 16-ти осіб є недостовірною, яка ганьбить честь, гідність, та ділову репутацію позивача, проте, судом першої інстанції було невірно розтлумачено вказане рішення суду, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що позивачем по справі не доведено факту поширення відповідачем ТОВ «Промремонт» недостовірної інформації про нього, а також не доведений сам по собі факт саме «поширення» інформації відповідачем.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що наразі він є безробітнім та відстоює свої трудові права, які порушені ТОВ «Промремонт»,в судовому порядку, оскільки позивачем не доведено, що загальні збори робітників трудового колективу бригади РЗФ-1 дільниці РУ-3 ТОВ «Промремонт», які проводились14.04.2015 року, слугували підставою його звільнення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: