_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/533/18
Провадження № 2/520/3589/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_2 до ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_3 про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

16.01.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 06.06.2003 року та зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 402. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилась донька - ОСОБА_4. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач звертається до суду із позовом.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 06.06.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану НОМЕР_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилась ОСОБА_4, актовий запис № 1454, що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, проживають окремо, спорів стосовно утримання доньки та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Оскільки, шлюб у сторін носить формальний характер, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. 112 СК України.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_3, тел. НОМЕР_2/ та ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_3, , місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_4/ зареєстрований 06.06.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 402, які від шлюбу мають одну неповнолітню доньку, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.