Дата документу 16.03.2018 Справа № 554/1006/18
Провадження № 2/554/1405/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1000 гривень до1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування вимог позивач вказала, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.01.2016 року був розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 10.12.2015 року з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 09.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що відповідач на даний час має досить високий рівень заробітної плати приблизно 26400 гривень, позивач не працює та перебуває в декретній відпустці, цінова політика на одяг та харчування в порівнянні з 2015 роком змінилася, виплачуваний розмір аліментів є занадто низьким, доходу матері не вистачає на достатній рівень існування дитини, позивач вважає, що відповідач в змозі надавати допомогу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно на утримання сина.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що їй стало відомо, що відповідач працює в Росії, отримує великі кошти; дитина відповідача від першого шлюбу отримує аліменти у частці в розмірі 1/4. На даний час позивач перебуває в іншому шлюбі, її чоловік отримує заробітну плату в сумі 3800 гривень, вона не працює, знаходиться в декретній відпустці; коштів в сумі 1000 гривень недостатньо на дитину.

ВідповідачОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він згоден сплачувати сину аліменти у розмірі 1/6 частки від заробітку. Вказав, що він не звертався до суду з позовом про зниження розміру аліментів першій дружині, оскільки вона живе в комунальній квартирі, дитину виховує одна. Позивач проживає в шлюбі з чоловіком; відповідач добровільно надає допомогу дитині, про яку періодично просить позивач, тому часткове задоволення позовних вимог буде справедливим до всіх учасників справи.

Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.04.2014 року, який рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.01.2016 року був розірваний (а.с.5 рішення суду). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8 свідоцтво про народження).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 10.12.2015 року з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 09.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7 рішення суду).

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, а з 1 грудня - 1860 гривень.

Отже, виходячи з вищевикладеного, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 1000 гривень на сина (10.12.2015 року) і лютий 2018 року (звернення позивачки до суду із позовом про зміну розміру аліментів) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів 1000 гривень на дитину щомісячно не є достатнім навіть для мінімального забезпечення сина першочерговими необхідними речами.

Суд зазначає, що дитина проживає з матірю, і так чи інакше, обовязки по утриманню сина переважно лежать на позивачці. Безумовно, утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково, враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач працює, вже сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу у розмірі 1/4 частини заробітку, а отже є спроможним платити аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу на неповнолітнього сина щомісячно.При цьому, суд враховує нинішній сімейний стан позивача та відповідача, бере до уваги і обовязок та можливість надання утримання сину і з боку матері.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню до 1/6 частки доходу відповідача щомісячно.

На думку суду саме такий розмір аліментів є максимально справедливим по відношенню до всіх сторін спірних правовідносин.При вирішенні даного питання судом враховані дані, згідно з вимогами ст. 182 СК України, про стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема: наявність у відповідача на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, яка теж потребує утримання та піклування, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд зазначає, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано розяснення у постанові Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Питання про судові витрати суд вирішує, керуючись положеннями ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.3,180,182,183,192 Сімейного Кодексу України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: 36000 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,на користьОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: 36000 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1000 гривень до1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 16.03.2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова