Справа № 346/1076/17
Провадження № 22-ц/779/341/2018
Головуючий у 1 інстанції Веселов В.М.
Суддя-доповідач Фединяк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі суддів колегії судової палати у цивільних справах - головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Девляшевського В.А., Василишин Л.В.

секретаря Возняк В.Д.

з участю учасників справи:

відповідача ОСОБА_1 її представника адвоката ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3 його представника адвоката ОСОБА_4

представників: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Івано-Франківської області ОСОБА_5; відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Івано-Франківської області, відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради про усунення перешкод у користуванні об'єктами нерухомості, які належать на праві власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18 грудня 2017 року про зустрічне забезпечення позову, постановлену суддею Веселовим В.М. в м. Коломия,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

3 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Івано-Франківської області, відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради про усунення перешкод у користуванні об'єктами нерухомості, які належать на праві власності.

Позовна заява мотивована тим, що у 1999 році він придбав в АДРЕСА_1. На підставі рішення Коломийської міської ради йому було дозволено переобладнання квартири в нежитлове приміщення і зареєстровано право власності на це майно, відповідно він є власником зазначеного приміщення. Одним з співвласників будинку, де знаходиться приміщення, що належить позивачу, є відповідачка, якій в 2014 році було надано дозвіл на реконструкцію АДРЕСА_2 під магазин-кав`ярню. Однак, відповідачка розпочала не просто реконструкцію, а перебудову всієї квартири, демонтуючи несучі конструкції даху, викопала підвал під стоматологічним кабінетом, занизила відмітку рівня підлоги першого поверху, втрутилась в конструкцію будинку, в результаті чого порушено цілісність внутрішніх та зовнішніх стін, а рівень даху нахилився. Вважав, що своїми діями відповідачка порушує Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджене наказом №273 від 05.12.2000 року, проводить самовільні реконструкційно-перебудовчі роботи при відсутності проектної документації. Крім цього, зазначав, що відповідачка розмістила впритул до належної йому межі земельної ділянки малу архітектурну форму, чим перешкоджає йому здійснювати будівельні роботи із зведення торговельного павільйону на земельній ділянці, яка знаходиться у його власності. Просив зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у користуваннів об`єктами нерухомості, які належать на праві власності, а саме земельною ділянкою та нежитловими приміщеннями АДРЕСА_1, провести демонтаж самочинно проведеної перебудови АДРЕСА_2: підвальне приміщення привести до висоти, яка була до перебудови шляхом зворотнього засипання вивезеного грунту до горизонтального рівня підвалів під всім будинком, відновити конструкції перекриття горища та шатрового даху, демонтувати самовільно встановлене міжповерхове бетонне покриття.

28 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про забезпечення позову. Заяву обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 незважаючи на скасування Декларації про початок будівельних робіт продовжувала будівельні роботи, внаслідок чого йому заподіяна шкода, порушуються його права та інтереси в об'єктах нерухомості шляхом ведення ОСОБА_1 самовільного будівництва, а також вказував на те, що в подальшому не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 квітня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Інспекції ДАБК івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні об'єктами нерухомості, належних на праві власності, шляхом заборони здійснення ОСОБА_1 будівельних робіт в будинку АДРЕСА_1

18 грудня 2017 року ОСОБА_1 подала клопотання про зустрічне забезпечення позову. Клопотання обґрунтовувала тим, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 квітня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_1 заборонено проводити будь-які ремонтно-будівельні роботи в будинку № АДРЕСА_1. Так як вона має намір використовувати вказане приміщення для ведення бізнесу, то з метою припинення маніпуляцій та затягування справи є необхідність застосування щодо позивача зустрічне забезпечення позову.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 18 грудня 2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Івано-Франківської області, відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради про усунення перешкод у користуванні об'єктами нерухомості, які належать на праві власності відмовлено.

На дану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, вказуючи на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що відповідно до вимог ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається виключно судом з урахуванням обставин справи, а відповідач має право на відшкодування шкоди, завданої забезпеченням позову. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову застосованими судом та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. Апелянт вказує на те, що ненадання розрахунку збитків не є підставою для відмови в задоволенні такого клопотання , тому що саме на суд покладено обов'язок визначення розміру понесених збитків завданих забезпеченням позову.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просять задовольнити скасргу.

ОСОБА_3 та його представник скаргу не визнали, вважають оскаржувану ухвалу суду законною та обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участі у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. На підставі рішення Коломийської міської ради йому було дозволено переобладнання квартири в нежитлове приміщення і зареєстровано право власності на це майно. Одним з співвласників будинку, де знаходиться приміщення, що належить позивачу, є відповідачка, якій в 2014 році було надано дозвіл на реконструкцію АДРЕСА_2 під магазин-кав`ярню. Однак, відповідачка розпочала не реконструкцію, а перебудову всієї квартири, демонтуючи несучі конструкції даху, викопала підвал під стоматологічним кабінетом, занизила відмітку рівня підлоги першого поверху, втрутилась в конструкцію будинку, в результаті чого порушено цілісність внутрішніх та зовнішніх стін.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 квітня 2017 року забезпечено позов ОСОБА_3 шляхом заборони здійснення ОСОБА_1 будівельних робіт в будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 65-66).

Постановляючи ухвалу від 18 грудня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову Коломийський районний суд виходив з того, що ухвала суду від 03 квітня 2017 року про забезпечення позову, якою ОСОБА_1 заборонено проводити будь-які ремонтно-будівельні роботи в будинку № АДРЕСА_1 не перешкоджає останній здійснювати підприємницьку діяльність у магазині-кав'ярні в квартирі АДРЕСА_1. Крім цього, ОСОБА_1 не подала розрахунку збитків, які вона зазнала через забезпечення позову за заявою ОСОБА_3

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно ч.ч.1,2 п.п. 1,2 ч.3 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Судом установлено, що ОСОБА_3 має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання у м. Коломиї Івано-Франківської області, йому належить квартира АДРЕСА_1 та за цією ж адресою нежиле приміщення (стоматологічний кабінет) загальною площею 125,2 кв.м. вартістю, достатньою для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, або у випадку відмови у задоволенні позову.

Крім цього, ОСОБА_1 не надані суду докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, або у випадку відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні оскаржуваної ухвали та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.103, 374, 375, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18 грудня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 16 березня 2018 року.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: В.А.Девляшевський

Л.В.Василишин