Справа № 333/3591/17
Пр. № 2/333/132/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Кулик В.Б.,

при секретарі Носаченко О.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про участь у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування РА ЗМР по Комунарському району про участь у вихованні дитини (з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.12.2017 року).

Свої вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач проживав з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Сторони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем. Після припинення шлюбних відносин відповідач перестала надавати позивачу можливість спілкуватися з дитиною, створювала штучні перешкоди. З метою захисту своїх батьківських прав на спілкування з дитиною, її виховання, позивач звертався до РА ЗМР по Комунарському району. 28.03.2017 року був встановлений порядок побачення з дочкою. Але відповідач умови спілкування з дитиною не виконувала. Мирним шляхом врегулювати цей спір не вдалося. Посилаючись на зазначене просив усунути перешкоди з боку відповідача в його спілкуванні з донькою та в її вихованні, встановити побачення з донькою наступним чином: кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. неділі, без присутності матері дитини, з ночівлею у батька за адресою: АДРЕСА_1, з можливістю відвідування розважальних дитячих закладів, кінотеатрів, кафе, дитячих атракціонів, майданчиків, концертних дитячих вистав.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково. Повідомила, що вона ніколи не чинила перешкод позивачеві у зустрічах з донькою. Вона не заперечує, щоб батько спілкувався з дитиною, проводили разом час у вихідний день, ходили в розважальні заклади, кафе, кінотеатрів дитячих вистав тощо. Але у звязку з тим, що позивач на даний час має іншу сімю, в якій він разом зі своєю дружиною виховує двох її дітей, заперечує проти ночівлі доньки з батьком в іншій сімї, оскільки на її думку це вкрай негативно вплине на її психічний стан та суперечитиме інтересам дитини. Просить встановити ОСОБА_1 наступний графік зустрічей з донькою, без присутності його нинішньої дружини та її дітей: кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у зимовий час; кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. у літній час; в будні дні за попередньою домовленістю.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що на даний час він орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_1, разом зі своєю співмешканкою. Разом з ними мешкають двоє її неповнолітніх дітей, пяти та семі років.

Відповідач у судовому засіданні підтримала свої доводи, викладені у відзиву. Додатково пояснила, що донька сама не бажає йти додому батька ані з ночівлею, ані протягом дня. До того ж на сьогоднішній день дочка ходить до шкоди, де навчається у 1-му класі та у неділі їй необхідно готовитися до школи та виконувати домашні завдання.

Представник третьої особи у судовому засіданні надала висновок щодо розвязання спору про встановлення побачень з малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити ОСОБА_1 побачення з його малолітньою донькою щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками.

Заслухавши пояснення сторін, думку представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Сторони по справі мешкали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1, матірю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ЖС № 334050, виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області (а.с. 3).

Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації № 189р від 28.03.2017 року «Про встановлення ОСОБА_1 порядку побачень з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2» встановлено ОСОБА_1 побачення з донькою ОСОБА_4 щосуботи з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., або в будь-який день та час за домовленістю між батьками (а.с. 4).

Як записано у ст. 5 Хартії прав сімї (22.10.1983 року) «оскільки батьки дали життя своїм дітям, вони мають первинне і невід'ємне право виховувати їх; отже їх слід вважати первинними і головними вихователями власних дітей».

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей визначено Сімейним кодексом України (далі СК України).

Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 152 СК України встановлене право дитини на належне батьківське виховання, яке забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін «найкращі» інтереси дитини, а у ст. 3 зобов'язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу «як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: «предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав...».

ОСОБА_5 Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв'язок між близькими родичами. Батьківські права щодо дітей визнаються і захищаються ст. 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789 від 27.02.1991 р. Сімейне життя, як розуміється в договірних країнах, охоплює широкий спектр прав батьків, повязаних з турботою і опікою над їх неповнолітніми дітьми. Турбота про дітей та їх виховання, як правило неминуче припускають, що саме батьки або єдиний батько вирішує де дитина буде жити, а також встановлюють різні обмеження свободи власної дитини або ж надають іншим особам право їх встановлювати. Взаємини батьків і дітей не припиняються в разі розлучення або роздільного проживання батьків. Батько, якому не надали право опіки, може бути позбавлений права доступу до дитини тільки в особливих обставинах, якщо така поведінка створює загрозу для моральності чи здоровя дитини, включаючи його психічний стан, а також, якщо це необхідно для запобігання злочину. Як наголошується в коментарях до Конвенції про права дитини, тільки дуже серйозні обставини можуть виправдовувати повне припинення контактів дитини та її батьків.

Судом враховано, що позивач батько дитини на даний час має іншу сімю, проживає разом із дружиною та її двома дітьми. Дитина ОСОБА_4, весь цей час проживає з матірю відповідачем по справі, саме вона займається її вихованням. Дитина через свій малий вік 7 років не здатна в повній мірі розуміти події, які відбуваються та дати їм належну оцінку, в такому віці вона знаходиться під впливом обставин, які відбуваються поруч з нею. Натягнуті відносини між батьками не повинні впливати на благополуччя дитини. В суді не встановлено обставин, які б завадили батьку спілкуватися з дитиною, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування.

Позбавлення права батька спілкуватися з дитиною призвело б до порушення ст. 8 Європейської конвенції з прав людини (свобода у дискримінації у питанні щодо права на повагу до сімейного життя), як висловив свою позицію Європейський суд з прав людини в рішенні «Ельсгольц проти Німеччини», зазначивши, що рішення, якими заявникові було відмовлено у доступі до сина, порушували право заявника на повагу до сімейного життя, як це гарантується пунктом 1 статті 8 Конвенції.

Статтею 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Зважаючи на вищенаведені обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність визначити способи участі батька дитини у вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки в позасудовому порядку сторони вирішити вказаний спір не змогли.

Зважаючи на ранній вік дитини: 7 років, суд вважає за доцільне визначити регулярні зустрічі батька з донькою за місцем проживання батька без присутності матері з правом відвідування культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів.

Вирішуючи питання щодо тривалості зустрічей, суд виходив із заявлених позовних вимог та врахував, що дитина постійно перебуває під наглядом матері, тобто добре відомої їй особи, з якою повязана родинними стосунками, тривале спілкування з батьком, під час якого може виникнути потреба в їжі, відпочинку, тощо, може призвести до порушення звичного укладу її життя, суд з метою дотриматись розумного балансу між інтересами всіх заінтересованих сторін, в першу чергу, дитини, вважає за необхідне обмежити ці зустрічі кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., оскільки вважає такий графік найсприятливим.

Зважаючи на ранній вік дитини, прихильність до кожного з батьків, суд вважає недоцільним та таким, що шкодить інтересам дитини спілкування позивача з дитиною протягом більш тривалого часу за межами її постійного проживання та проведення спільної ночівлі з батьком без матері, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що не має необхідності зобовязувати ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачеві у зустрічах з донькою у визначений судом час, оскільки з показань сторін, не встановлено, що мають місце перешкоди з боку відповідача у наданні можливості батьку спілкуватися з донькою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 265 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про участь у вихованні дитини задовольнити частково.

Встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом побачень з донькою:

- кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за місцем проживання батька без присутності матері дитини.

Врешті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст. ст. 354-356 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 23 березня 2018 року.

Суддя: В.Б. Кулик