У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хитрука В.М.

при секретарі Мазур К.П.

за участю: державного виконавця Голюка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар цивільну справу за скаргою Кредитної спілки «Альянс Україна» на постанову державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області про повернення виконавчого документа стягувачеві

В С Т А Н О В И В:

Кредитна спілка «Альянс Україна» звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд витребувати з Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області виконавче провадження № 54705507 від 23.10.2017 року та перевірити його щодо вчинення державним виконавцем виконавчих дій; скасувати постанову державного виконавця Голюка В.М. повернення виконавчого документа стягувачеві.

В обґрунтування скарги зазначає, що державний виконавець, не скористався жодним з прав передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду, що свідчить про те, що виконавчі дії не проведені належним чином, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів.

Представник скаржника Кредитної спілки «Альянс Україна» повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника скаржника.

В судовому засіданні державний виконавець Голюк В.М. заперечив проти задоволення скарги, оскільки ним в ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути примусово звернено стягнення, на підставі чого і була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Боржник за виконавчим документом, ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду скарги в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши державного виконавця Голюка В.М., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Барському РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області перебував судовий наказ № 2-Н-41/09/6/125/8/2016 від 13.05.2016 виданий Барським районним судом 13.05.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Альянс Україна» боргу 19989 грн.

Постановою державного виконавця від 23.10.2017 року виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В постанові зазначено, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів з метою примусового виконання рішення встановлено, що у боржника відсутнє ліквідне майно, належне йому на праві приватної власності та на яке може бути звернено стягнення, заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, чинного на час винесення оскаржуваної постанови, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений уст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Положення ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст. 447 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З оглянутого у судовому засіданні виконавчого провадження судом встановлено, що в результаті заходів вжитих державними виконавцями з метою виконання рішення суду вчинено наступні виконавчі дії:

Згідно відповіді Державної податкової служби № НОМЕР_1 від 15.09.2017 ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України № НОМЕР_2 від 14.09.2017 боржник не отримує жодних виплат.

14.09.2017 за вих. № 5999 боржнику було надіслано виклик з вимогою зявитися до відділу та надати пояснення щодо невиконання вищезгаданого виконавчого документа.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта у боржника відсутні права власності на обєкти нерухомого майна.

Державним виконавцем було надіслані запити щодо виявлення у боржника рухомого та нерухомого майна, та про отримання допомого по безробіттю, соціальних виплатах, отримання пенсій та будь-якої іншої допомоги.

Згідно отриманих відповідей боржника відсутні будь-які права власності на рухоме та нерухоме майно, жодних виплат та допомог вона не отримує.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта у боржника відсутні права власності на обєкти нерухомого майна.

Жодних відрахувань на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника не надходило.

20.10.2017 року державним виконавцем складено акт перевірки майнового стану боржника згідно з яким в ході виїзду за місцем проживання ОСОБА_1 належного боржнику майна е виявлено.

За встановлених по справі обставин, рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві суд визнає правомірним, а тому підстав для скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 54705507 від 23.10.2017 року суд не вбачає.

Відповідно до положень п. 4.11.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158 чинної на день винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема з підстав відсутності у боржника майна, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в межах встановлених строків.

Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» скаржник має право повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків встановлених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», без звернення із скаргою на дії державного виконавця до суду.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобовязувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Тому, вимога скаржника про витребування з Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області виконавче провадження № 54705507 від 23.10.2017 року з метою перевірки його судом щодо вчинення державним виконавцем виконавчих дій, задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пропущений встановлений законом 10-денний строк на оскарження рішень та дій державного виконавця підлягає поновленню на підставі клопотання скаржника, так як останній отримав копію оскаржуваної постанови 04.12.2017 року, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити Кредитній спілці «Альянс Україна» строк на подання скарги на постанову державного виконавця Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 23.10.2017 про повернення виконавчого документа стягувачеві по ВП № 54705507, як такий що пропущений з поважних причин.

В задоволенні скарги Кредитної спілки «Альянс Україна» на постанову державного виконавця Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про повернення виконавчого документу стягувачеві відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: