Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

Позивач в грудні 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу посилаючись на те, що 26 вересня 2016 року, ОСОБА_2, перебуваючи в трудових відносинах з позивачем та знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, скоїв ДТП, в результаті якої третій особі було завдано матеріальних збитків на суму 11 766,27 грн. На підставі договору обов'язкового страхування № АК/4748152, укладеного позивачем з ПрАТ «Європейський страховий альянс», нанесені відповідачем матеріальні збитки відшкодовані третій особі в повному обсязі. 27 червня 2017 року на адресу позивача надійшла претензія від страховика про сплату страховій компанії виплачене нею страхове відшкодування потерпілому в порядку регресу, яке позивач відшкодував згідно платіжного доручення № 4865 від 14 листопада 2017 року. З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача усно та письмово, однак, останній свідомо ігнорував законні вимоги позивача, що є підставою для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач відзив не подав.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 26 вересня 2016 року близько 16 год. 05 хв., ОСОБА_1, по вул. Грушевського, 5 в м. Києві, керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної швидкості та інтервалу руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, чим порушив п. 13.1 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, 26 вересня 2016 року близько 16 год. 05 хв., ОСОБА_1, по вул. Грушевського, 5 в м. Києві, керував вантажним автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 ПДР України, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «Алкотест 6820», результат тесту склав 1,93%.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року винним визнано ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 20).

В результаті даної ДТП автомобіль НОМЕР_3 отримав пошкодження, які згідно розрахунку суми страхового відшкодування складають 11 766,27 грн. (а.с. 18).

Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля НОМЕР_1, застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс», відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1050485 від 03 серпня 2016 року (а.с. 10-13).

ОСОБА_3 - водій автомобіля НОМЕР_3, 27 вересня 2016 року звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» із повідомленням про подію з транспортним засобом (а.с. 16).

07 лютого 2017 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» перерахувало страхове відшкодування в розмірі 5 000,00 грн. на рахунок ОСОБА_3, а 21 лютого 2017 року - 6 766,27 грн. (а.с.19 зворот).

22 травня 2017 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернулося з претензією до Державного будівельного комплексу УС ВР України про відшкодування в порядку регресу грошових коштів в сумі 11 766,27 грн. (а.с. 15).

13 вересня 2017 року ДП «Державний будівельний комбінат» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу щодо погашення заборгованості (а.с. 26).

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, у повному обсязі.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним в добровільному порядку відшкодовано матеріальну шкоду, яка була завдана в результаті пошкодження автомобіля НОМЕР_3, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку не було сплачено кошти на відшкодування шкоди в порядку регресу, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 11 766,27 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати в розмірі 1 600,00 грн., що були сплачені ним при подачі позову до суду.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Державного підприємства «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Державного підприємства «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» (, р/р 2610 в АТ «Укрексімбанк», код банку 322313, місце знаходження: 01021, м. Київ, вул. Шовковична, 12-Б) відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 11 766 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 27 копійок.

Стягнути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Державного підприємства «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» (, р/р 2610 в АТ «Укрексімбанк», код банку 322313, місце знаходження: 01021, м. Київ, вул. Шовковична, 12-Б) 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 березня 2018 року.

Суддя Н.О.Яровенко