Постанова

Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 711/10380/15-ц

провадження № 61-6262 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 5 квітня 2016 року у складі судді Смоляра А. О. та на рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року у складі колегії суддів Демченка В. А., Бородійчука В. Г., Подороги В. М.,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до КП «Придніпровська служба утримання будинків» про відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19 травня 2003 року стягнуто з РЕУ-3, правонаступником якого є КП «Придніпровська служба утримання будинків», на користь ОСОБА_4 стягнуто 374 грн матеріальної шкоди, вказане рішення у встановленому законом порядку та строки не було виконано, у зв'язку з чим вважає, що на його користь підлягають стягненню 37 591 грн 51 коп. боргу, 1616 грн 35 коп. - інфляційних втрат та 1612 грн 68 коп. як 3% річних, що разом складає 55 368 грн 54 коп.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення 103 000 грн моральної шкоди посилався на те, що факт невиконання рішення суду призвело до фізичного болю та душевних страждань.

У січні 2016 року КП «Придніпровська служба утримання будинків» подано до суду зустрічний позов до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.

Свої вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. КП «Придніпровська служба утримання будинків» є балансоутримувачем зазначеного будинку та прибудинкової території на підставі рішення Черкаської міської ради № 4-1343 від 16.07.2009 «Про припинення комунальних підприємств житлово-комунального господарства міста» та передавальних актів припинених комунальних підприємств житлово-господарського господарства.

Вказує, що відповідач та члени його сім'ї ухиляються від сплати квартирної плати, у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2015 року відповідач заборгував КП «Придніпровська служба утримання будинків» по оплаті на витрати по утриманню будинків та прибудинкової території 4798 грн 33 коп., які підлягають стягненню з нього в судовому порядку.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до КП «Придніпровська служба утримання будинків» про відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди відмовлено, а зустрічний позов КП «Придніпровська служба утримання будинків» до ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Придніпровська служба утримання будинків» 2849 грн 71 коп. заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за період з лютого 2008 року по грудень 2015 рік.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Задовольняючи частково зустрічний позов КП «Придніпровська служба утримання будинків», суд виходив із того, що відповідач є власником квартири в багатоквартирному житловому будинку, утримання якого здійснює позивач, і отримує житлово-комунальні послуги, але за надані послуги оплату проводить не регулярно (щомісячно) і не в повному об'ємі, у зв'язку з чим заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з лютого 2008 року по грудень 2015 рік підлягає стягненню

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 квітня 2016 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території шляхом зменшення суми боргу з 2849 грн 71 коп. до 1536 грн 31 коп. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до позовних вимог КП «Придніпровська служба утримання будинків» позовну давність, адже доказів про переривання вказаного строку внесенням ОСОБА_4 плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в період з 01.12.2011 по 31.12.2011 в сумі 2068 грн 86 коп. матеріали справи не містять. У зв'язку з наведеним апеляційний суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню позовна давність у три роки, а стягнута судом першої інстанції сума боргу підлягає зменшенню з 2849 грн 71 коп. до 1536 грн 31 коп.

Вважав , що в іншій частині позовних вимог судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права.

У касаційній скарзі, поданій у 17 серпня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі, а у задоволенні позову КП «Придніпровська служба утримання будинків» відмовити. Посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

6 лютого 2018 року дану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування немає.

Предметом спору у даній справі є відшкодування збитків та моральної шкоди у зв'язку з невчасним виконанням рішення суду та стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.

Встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. КП «Придніпровська служба утримання будинків» є балансоутримувачем зазначеного будинку та прибудинкової території.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про відшкодування збитків та моральної шкоди, позивач посилався на те, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2003 року йому заподіяно збитки та моральну шкоду.

Правове значення при вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування шкоди має встановлення сукупності обставин: факту спричинення шкоди, неправомірності дій (бездіяльності), якими цю шкоду завдано, причинного зв'язку між фактом спричинення шкоди та неправомірними діями (бездіяльністю).

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що судове рішення не виконане саме внаслідок протиправних дій чи бездіяльності відповідача, суду не надано. Сам по собі факт невчасного виконання судового рішення, не дає підстав уважати доведеним факт спричинення позивачу збитків відповідачем у розумінні норм ЦК України.

У зв'язку з відмовою ОСОБА_4 у стягненні збитків, доводи касаційної скарги щодо стягнення моральної шкоди правового значення не мають, оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди пред'явлено як похідні від вимог про відшкодування збитків.

За таких обставин суди дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4

Відповідно до пункту першого частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Такому праву споживача прямо відповідає визначений пунктом п'ятим частини 3 статті 20 цього Закону Українийого обов'язок оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту сьомого Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 отримував надані КП «Придніпровська служба утримання будинків» послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, однак оплачував їх не у повному обсязі, з урахуванням заяви ОСОБА_4 дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з нього заборгованості за такі послуги із застосуванням наслідків пропуску позовної давності.

ОСОБА_4 частково сплачував житлово-комунальні послуги, що надавались йому КП «Придніпровська служба утримання будинків», а отже, визнавав факт надання йому таких послуг.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи ОСОБА_4 не спростовують висновків суду і не дають підстав вважати неправильним застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права чи наявними порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 5 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат