Справа № 202/1021/18
Провадження №2-з/202/22/2018
УХВАЛА

01 березня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м.Дніпропетровська заяву представника Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №202/3516/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання недійсними договорів, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2018 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, представником ПАТ «Марфін Банк» ОСОБА_1, подана заява про забезпечення позову у справі №202/3516/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «Марфін Банк» про визнання недійсними договорів. В обґрунтування заяви зазначає, що 02 червня 2017 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетроваська було винесено заочне рішення у справі №202/3516/17. Вищезазначеним рішенням було вирішено позовні вимоги, які стосуються ПАТ «Марфін Банк», однак будь-яких викликів до суду представник ПАТ «Марфін Банк» не отримував. 26 лютого 2018 року представником ПАТ «Марфін Банк» до суду подана зава про перегляд вищезазначеного заочного рішення. Після скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду в загальному порядку, представником ПАТ «Марфін Банк» буде поданий зустрічний позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів, укладених між ними. Предметом справи є нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: м.Дніпро, пров.Рожевий, буд.15, яке 05 червня 2008 року відповідно до договору іпотеки №00245rd, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрованим в реєстрі №2154, було передано ОСОБА_7 банку в іпотеку в забезпечення кредитного договору ОСОБА_7 №00231/RD від 05 червня 2018 року. В заяві зазначає, що за наявності чинного договору іпотеки будь-які дії щодо розпорядження предметом іпотеки на даний час, як і в майбутньому, є неправомірними, але, оскільки іпотечне обтяження та заборону відчуження, на підставі скасованого заочного рішення про недійсність іпотеки, з реєстру виключено і не поновлено, через відсутність технічної можливості такого поновлення у відповідних реєстрах записів про іпотеку та обтяження, намірам власника відчужити та/чи обтяжити предмет іпотеки фактично нічого не перешкоджає, а отже такий намір може бути реалізовано в будь-який час, зокрема і до першого судового засідання. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст.149,150,153 ЦПК України просить суд вжити до ОСОБА_5 заходи забезпечення заяви ПАТ «Марфн банк» про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2017 року у справі №202/3516/17 та зустрічного позову ПАТ «Марфін Банк» у цій справі, який буде поданий після скасування вищезазначеного рішення, шляхом накладання арешту та заборони вчиняти будь-які дії та вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5: домоволодіння №15 по пров.Рожевий у м.Дніпрі; земельна ділянка, кадастровий №:02:091:0004; домоволодіння №15а по пров.Рожевий у м.Дніпрі.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши дану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, представник ПАТ «Марфін Банк» зазначає, що відповідний позов буде поданий у першому судовому засіданні, після скасування заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2017 року.

Разом із цим, відповідно до ст.152 ЦПК України, яка регулює порядок подання заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Як зазначено у заяві про забезпечення позову предметом спору є нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: м.Дніпро, пров.Рожевий, буд.15, що територіально знаходиться у Шевченківському районі м.Дніпра.

Враховуючи, що згідно ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини, позовні вимоги, щодо нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: м.Дніпро, пров.Рожевий, буд.15 повинні розглядатись бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що спір з приводу не рухомого майна, а саме домоволодіння за адресою: м.Дніпро, пров.Рожевий, буд.15 не підсудний Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська, заява про забезпечення цього позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.30,149,150,152 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №202/3516/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання недійсними договорів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Волошин Є.В.