Дата документу 15.03.2018
Справа № 320/285/18
15 березня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Купавської Н.М.
при секретарі Чудаковій А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування квартирою № 91 в будинку № 35 по вул. Університетська в м. Мелітополі Запорізької області.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй на підставі договору міни від 21.08.2010 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідачка зареєстрована у вказаній квартирі, однак, не проживає в ній з 2014 року, оскільки виїхала до АР Крим, місце її знаходження на даний час позивачці невідоме. Реєстрація місця проживання відповідачки у належній їй квартирі створює перешкоди у реалізації її прав на власність, а також впливає на розмір комунальних витрат.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивачка в судове засідання не зявилась, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від неї не надходило.
Від відповідача ОСОБА_2 не надходило а ні відзиву на позов, а ні заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження згідно ст.277 ч.4 ЦПК України.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі договору міни від 21 серпня 2010 року позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного договору міни /а.с.6-7/.
Право власності позивача на вищевказану квартиру також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 8915875 від 21.08.2010 /а.с.8/, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27118846 від 26.08.2010 /а.с.9/ та копією технічного паспорту на квартиру № 91 в житловому будинку № 35 по вул. Свердлова (колишня назва) в м. Мелітополі /а.с.10-11/.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 088465 відповідачка ОСОБА_2, є донькою позивача ОСОБА_1 /а.с.12/.
Згідно доданої до матеріалів справи довідки КП «Житломасив» від 15.01.2018 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не мешкає за адресою АДРЕСА_2 (колишня Свердлова) з червня 2014 року /а.с.13/.
Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в кв. № 91 (колишня назва Свердлова), але не мешкає в ній з 2014 року. У звязку з реєстрацією відповідача у належній позивачу квартирі, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.405 ЖК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності ОСОБА_2 в квартирі судом не встановлено.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачка, як член сімї позивачки, більше року не проживає в квартирі без поважних причин, а тому, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268 ст. ст. 71, 72 ЖК України ст.ст. 321, 383, 391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі № 91 по вул. Університетська (Свердлова), 35 в м. Мелітополі Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: