РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2642/17

15 березня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Орлан-Транс-Груп» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09.06.2016р. ОСОБА_1 було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ "Орлан-Транс-Груп" на посаду водія, з оплатою праці згідно відпрацьованого часу. Наказом № 84-кф від 29 серпня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено. Позивач зазначає, що після звільнення ТОВ «Орлан-Транс-Груп» не виплатило йому заробітну плату у сумі 36 553,74 грн. ОСОБА_1 було надіслано до ТОВ «Орлан-Транс-Груп» звернення із проханням здійснити перерахування суми заборгованості, однак заборгованість так і не виплачена. Враховуючи викладене та керуючись статями 115-117 КЗпП України просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 36553,74 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 10095,42 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсудності її довірителя, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду повідомлявся належним чином в установленному законом порядку. У поданому на адресу суду відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 09.06.2016 року дійсно був прийнятий на роботу у Львівську філію ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на посаду водія. 29.08.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади за прогул згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. Оскільки в день звільнення позивач був відсутній на роботі, то на його адресу було направлено поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки та належних до виплати коштів. Належні до виплати при звільненні ОСОБА_1 суми підприємством було отримано з банку та в подальшому депоновано. На адресу ТОВ «Орлан-Транс-Груп» 04.12.2017 року ОСОБА_1 було направлено заяву про виплату заборгованості по заробітній платі на банківський рахунок, що додається. Дана заява надійшла на адресу відповідача 07.12.2017 року, проте жодної інформації щодо банківського рахунку або реквізитів про перерахування депонованої заробітної плати на адресу підприємства не надходило, відповідно ТОВ «Орлан-Транс-Груп» не мало можливості провести розрахунок по належній до виплати ОСОБА_1 заробітній платі відповідно до ст. 116 КЗпП України. Окрім того, зазначено, що сума, яку вказано позивачем у розмірі 36553,74 грн. - це не сума невиплаченої заробітної плати, а нарахована за весь час роботи заробітна плата, яку позивач регулярно отримував. Сума не виплаченої заробітної плати становить 4377,06 грн. Враховуючи викладене просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» № 70 - кф від 08 червня 2016 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 09 червня 2016 року в колону автомобільну № 2 водієм автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміську, міжобласну та міжнародному сполученні на вантажні автомобілі всіх марок, з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, з оплатою праці згідно відпрацьованого часу, з випробувальним терміном один місяць (а.с. 2).

Встановлено, що 29.08.2017 року наказом № 84-кф ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади за прогул згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Згідно чч. 1,2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом встановлено, що у день звільнення ОСОБА_1 був відсутній на роботі, у зв'язку з чим останньому за підписом заступника директора з кадрів Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» ОСОБА_2 було надіслано лист за № 147 від 29.08.2017 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 необхідно з'явитися на підприємство для отримання трудової книжки і належні до виплати кошти (а.с. 4).

Позивачем було направлено до ТОВ «Орлан-Транс-Груп» заяву датовану 15 вересням 2017 року, про перерахування заборгованості по заробітній платі на банківський рахунок, що додається до даної заяви та направити на його адресу оригінал його трудової книжки (а.с. 7).

Згідно квитанції РД ПАТ Укрпошта вказана заява позивачем була направлена на адресу відповідача лише 04 грудня 2017 року (а.с. 5).

Позивач просить суд стягнути з ТОВ «Орлан-Транс-Груп» нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 36 553, 74 грн.

Судом встановлено, що зазначена позивачем сума - це сума нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 за весь час роботи заробітної плати, що підтверджується довідкою про доходи № 48 від 28.11.2017 року (а.с. 48).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, про те, що саме вказана сума позивачеві не була виплачена останній не надав.

Однак, згідно відомостей наданих відповідачем до виплати ОСОБА_1 підлягає сума в розмірі 4377,06 грн. (а.с. 44).

Враховуючи, викладене суд приходить до висновку, що з ТОВ «Орлан-Транс-Груп» слід стягнути на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату саме в розмірі 4377,06 грн.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у сумі 10095,42 грн., суд приходить до висновку, що вказана позовна вимога не підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Так, ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Змістом пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Так, судом встановлено, що відповідач не заперечує, що 07.12.2017 року ним була отримана заява ОСОБА_1 про виплату заборгованості по заробітній платі на банківський рахунок, однак жодної інформації щодо банківського рахунку або реквізитів про перерахування депонованої заробітної плати на адресу підприємства не надходило, відповідно ТОВ «Орлан-Транс-Груп» не мало можливості провести розрахунок по належній до виплати ОСОБА_1 заробітній платі відповідно до ст. 116 КЗпП України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність наданої ОСОБА_1 інформації щодо банківського рахунку або реквізитів про перерахування відповідачем йому депонованої заробітної плати виключає вину відповідача у нездійсненні виплати ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, що виключає застосування норм ст. 117 КЗпП України у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116, 1117 КЗпП України, ст. 81, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп", місце знаходження м. Київ, вул. Жмеринська, 30, про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки заборгованості по заробітній платі - задовільнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп", , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 4377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) гривень 06 копійок.

В решті позовних вимог відповити за безпідставністю.

Повний текст рішення складено 19 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО. С. Цвіркун