АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/21/18Головуючий по 1 інстанції - Кондрацька Н.М.
Категорія: 19,23 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

Головуючого Нерушак Л.В.

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

за участю секретарів Овчаренко І.С., Наконечної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2016 року, ухваленого суддею Кондрацькою Н.М. в залі Придніпровського районного суду м.Черкаси, у справі за позовом ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,- :

в с т а н о в и л а :

28 серпня 2015 року ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Позивач обгрунтовує позов тим, що між ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" та відповідачем ОСОБА_3, був укладений договір оренди нежитлового приміщення від 22.08.2014 року.

Позивач посилається, що згідно п.3.1. договору передбачено, що приміщення повинно бути передане в термін не пізніше 14 календарних днів з моменту набрання чинності договору, тобто до 05.09.2014 року включно. Відповідач ОСОБА_3, будучи орендодавцем, свого обов'язку надати приміщення орендареві не виконав.

Згідно до п. 1.4. не пізніше 10 календарних днів з дня підписання договору орендодавець передає орендарю витяг з єдиного реєстру нерухомого майна, що підтверджує право володіння, користування та розпорядження об'єктом оренди, відсутність обтяжень приміщення, заборон його відчуження, відомості щодо іпотеки. Орендодавцем у строк до 01.09.2014 року і станом на 14.01.2015 року витягів не надано.

Згідно до п. 9.8. договору оренди, у разі затримки або відмови орендодавця передати орендарю орендоване приміщення по акту прийому-передачі у строк, визначений даним договором, за кожен день прострочення передачі приміщень, орендодавець сплачує орендарю пеню в розмірі 5% від місячної орендної плати, за кожен день затримки. Орендна плата у відповідності до п. 4.1. договору оренди здійснюється щомісячно в національній валюті України та складає 24 000,00 грн. без ПДВ. Орендодавцем приміщення не передано орендарю. ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» надано орендодавцю ОСОБА_3 відповідь № 1483 від 22.09.2014 року, що підтверджується поштовою квитанцією та описом вкладення, згідно до якої орендар ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива», керуючись умовами договору оренди від 22.08.2014 року укладеного між позивачем та відповідачем, повідомив про намір дострокового припинення вищевказаного договору оренди в порядку п. 5.3.4. договору, й вказав, що договір з 21.10.2014 року є односторонньо припиненим. Таким чином, орендодавцем ОСОБА_3 орендарю ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» вказаних документів не надано. що призводить до появи делікту - порушення п. 1.4., 2.1.5, 9.8., 9.11. договору та ст. 526, 530, 610, 611, 765 ЦК України та спричиняє відповідні наслідки щодо сплати грошових коштів: загальна сума штрафу та пені становить 92 000 грн. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» штраф у розмірі 92 000 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «КБ»Фінансова ініціатива» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Фінансова ініціатива» грошові кошти у сумі 92 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Фінансова ініціатива» судові витрати у розмірі 920 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. ОСОБА_3 вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процессуального права, зокрема судом порушено принципи рівності учасників судового процессу, змагальності сторін, всебічності розгляду справи. В своїй апеляційній скарзі він зазначає, що судом першої інстанції порушено ст. 129 Конституції України, в якій зазначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. ОСОБА_3 посилається, що в рішення суд першої інстанції спирається виключно на матеріали, викладені в позовній заяві і абсолютно не освітлює позицію відповідача, не мотивує відхилення доказів, наданих відповідачем, що свідчить про однобокість і упередженість суду, при ухваленні рішення.

ОСОБА_3 вважає, що суд помилково стягнув з нього на користь банку штраф в розмірі 92000 грн. та судові витрати за сплату судового збору 920 грн., оскільки банком даний судовий збір не сплачувався при подачі позову. ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, направити справу на новий розгляд суду першої інстанції , іншому судді, судові витрати відшкодувати відповідачу за рахунок позивача.

Від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" надійшло заперечення на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції, в якому ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" вважає апеляційну скаргу безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи , тому не підлягає задоволенню. Вважає, що доводи апеляційної скарги щодо підсудності справи господарському суду Черкаської області є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки орендодавець ОСОБА_3 діяв в договорі оренди як фізична особа, а не суб 'єкт підприємницької діяльності. Посилання на несплату судового збору банком також не підлягає до задоволення, так як згідно п.22.ст. 5 Закону України «Про судовий збір « в редакції закону, яка діяла на час подання позову, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

П. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження у вказаній справі відкрито до набрання чинності редакції ЦПК України (15 грудня 2017 року), а тому розгляд апеляційної скарги, у відповідності до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, продовжується за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення відповідача та його представника, які з'явились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є : неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи ; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог, обгрунтовуючи рішенням тим, що відповідач, будучи орендодавцем, свого обов`язку надати приміщення орендареві та передати документи відповідно до умов договору не виконав, порушивши умови своїх зобов`язань, тому задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі 92000 грн згідно наданого банком розрахунку.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, має місце невідповідність висновків суду викладеним у рішенні обставинам справи, суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачем не було надано самого договору оренди, який є предметом розгляду та без вивчення та надання оцінки доказів якого, у суду не було підстав для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 22 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» укладено договір оренди нежитлового приміщення, копія якого була надана відповідачем суду апеляційної інстанції, оскільки позивач, звертаючись з позовом до суду, та заявляючи позовні вимоги про стягнення пені за невиконання умов договору оренди, не надав суду першої інстанції договір оренди від 22 серпня 2014 року, хоча в додатку до позовної заяви він був вказаний, однак в наявних матеріалах справи відсутній.

Згідно до п.1.1 вищезазначеного договору передбачено, що за даним договором Орендодавець зобов'язується передати орендарю, а орендар прийняти у тимчасове платне користування на строк та на умовах даного договору нежилі приміщення, а саме: приміщення підвалу № 1, 2, 3, приміщення 1-го поверху № № 4,5,6, 15,16, згідно додатку № 1, що знаходиться за адресою: 18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, буд. 320.

Відповідно до п.3.1. приміщення повинно бути передане орендодавцем і прийняте орендарем по прийому-передачі в термін не пізніше 14 календарних днів з моменту набрання чинності договором. Акт прийому-передачі підписується орендодавцем та уповноваженим представником орендаря та скріплюється печаткою орендаря. До акту долучається фото звіт про стан приміщення, що передається в оренду. Даний акт та фото звіт є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п.4.2.Орендна плата нараховується з дня підписання сторонами Акту прийому-передачі приміщення в оренду, відповідно до п. 3.1. цього договору, до дня повернення орендарем приміщення орендодавцю по відповідному Акту прийому-передачі, відповідно до п.3.2 даного договору або припинення фактичного користування приміщенням орендарем, або фактичної передачі ключів від приміщення, включаючи передачу цінної бандеролі поштовому відділенню на адресу орендодавця, зазначену у цьому договорі.

Відповідно до п.5.1 Даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитком печатки орендаря.

Згідно п.5.2 Даний договір діє з 22.08.2014 року по 17.08.2017 року.

У п.7.1.1 вказано, що Орендар зобов'язаний: прийняти Приміщення у користування та використовувати орендоване Приміщення у відповідності до його цільового призначенням відповідно до п.1.5. даного Договору.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вже зазначалося вище, згідно до умов Договору ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» було зобов`язане прийняти приміщення у оренду до 05.09.2014 року, однак в порушення умов договору не вчиняли дій для прийняття приміщення в оренду.

Відповідно до акту прийому - передачі приміщення від 23.08.2014 року, на якому вбачається підпис ОСОБА_3 (орендодавця) та відсутність підпису представника ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива»(а.с.67).

18.09.2014 року ОСОБА_3 (орендодавець) направляв ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» лист - нагадування щодо прийняття приміщення у користування (а.с.68).

26.09.2014 року ОСОБА_3 (орендодавець) направляв ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» претензію з вимогою прийняти приміщення у оренду (а.с.69).

Отже, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 (орендодавець) свої зобов`язання виконував належним чином, що підтверджується вище вказаними листами, претензіями та актом - прийому передачі, які наявні в матеріалах справи, які спростовують висновок суду першої інстанції, що орендодавець ОСОБА_3 свого обов`язку надати приміщення орендареві не виконав у встановлений в договорі строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У п. 1.4 Договору передбачено, що «не пізніше 10 календарних днів з дня підписання договору Орендодавець надає Орендарю витяг з єдиного реєстру нерухомого майна, що підтверджує право володіння, користування та розпорядження об`єктом оренди, відсутність обтяжень приміщення, заборон його відчуження, відомості щодо іпотеки». Зазначений документ був наданий Орендарю у встановлений строк у присутності свідків, що підтверджено актом від 22.08.2014 року(а.с.193), що також підтверджує виконання зобов`язань ОСОБА_3 (орендодавця) та виконання ним умов договору.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_3 ніяким чином не було порушено умов Договору оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до пункту 2.1.5 Договору, зазначено «Орендодавець зобов`язуються належним чином виконувати всі умови, зазначені даним Договором».

Колегія суддів приходить до висновку, що всі умови Договору ОСОБА_3 (орендодавцем) виконані, що не було досліджено судом першої інстанції, що призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення вимог банку про стягнення коштів в розмірі 92 000 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору «Приміщення повинно бути передане Орендодавцем і прийняте Орендарем по Акту прийому-передачі в термін не пізніше 14 днів з моменту набрання чинності цим договором».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Орендар відмовився від прийому приміщення, не направив свого представника для підписання акту прийому - передачі та безпідставно розірвав договір в односторонньому порядку(а.с.200).

Колегія суддів ставиться критично до доводів ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» відносно того, що ОСОБА_4 не був присутній в період з 01.08.2014 року по жовтень 2014 року в м. Черкаси, а тому не міг підписувати Договір оренди та отримувати від ОСОБА_3 витяг з реєстру з відповідними відомостями, оскільки позивач є юридичною особою та має інших представників для належного виконання умов договору, який був підписаний сторонами .

Також посилання ПАТ « КБ «Фінансова Ініціатива», що ОСОБА_5 не був уповноважений на підписання Акту приймання-передачі нежитлового приміщення, не є об`єктивною підставою для невиконання умов договору, на що суд першої інстанції уваги не звернув, та не надав належної оцінки даній обставині.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин справи (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 9.11 передбачено, що у разі умисного ухилення Орендодавця від надання документів, він сплачує штраф.

Колегія суддів, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, дійшла висновку, що позивачем ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» не доведено факту умисного ухилення Орендодавця від надання будь-яких документів та виконання умов договору оренди нежитлового приміщення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином саме факт ухилення Орендаря - ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» від виконання умов Договору оренди, а саме: п. 1.1., 1.2., 3.1., 4.2., 7.1.1 Договору.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими частково та підлягають до часткового задоволення колегією суддів в частині скасування рішення суду першої інстанції, оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу просила про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, не звернувши уваги, суд апеляційної інстанції не має повноважень згідно чинного цивільно - процесуального законодавства щодо повернення чи направлення справи суду першої інстанції, а за результатами розгляду апеляційної скарги має право згідно ст. 374 ЦПК України скасувати рішення повністю чи частково та ухвалити нове рішення.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору неповно з`ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, неправильно оцінив докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті та дав їм неналежну правову оцінку, неправильно визначивши норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог банку.

Таким чином, подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що постановлене з порушенням вимог ст. 376 ЦПК України та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог банку про стягнення штрафу в розмір 92000 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню, то слід стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» на користь ОСОБА_3 судові витрати, понесені за сплату судового збору за подання апеляційної скарги справи до суду апеляційної інстанції в розмірі 1012 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 268, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - скасувати, прийняти постанову.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - відмовити повністю.

Стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» на користь ОСОБА_3 судові витрати понесені за сплату судового збору за подання апеляційної скарги справи до суду апеляційної інстанції в розмірі 1012 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л.І.

Карпенко О.В.

Повний текст постанови виготовлений 26.01. 2018 року.