233 № 233/6221/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
23 березня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря Ліман С.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 20 травня 1992 року, актовий запис № 260 від 20 травня 1992 року складений відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання припинили двадцять років тому. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, спір про поділ сумісного майна відсутній. Просив шлюб між ним та відповідачем розірвати, судові витрати залишити за ним.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати, судові витрати залишити за ним, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлялась належним чином в порядку, передбаченому ч. 4, п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 23.03.2018 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
Зясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 20 травня 1992 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 260 від 20 травня 1992 року, дошлюбне прізвище дружини - Бугайова, що підтверджується свідоцтвом про шлюб VI-НО № 263913, виданим 20 травня 1992 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому.
Судом не встановлені відомості щодо наявності у подружжя неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сімю намірів не має, а отже спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка ОСОБА_1
Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.
Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.
Однак, враховуючи, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, та дослідивши обставини подружнього життя сторін, суд дійшов висновку, що строк на примирення не є необхідним.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сімї суперечить інтересам позивача ОСОБА_1, що має істотне значення.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 280-282, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 20 травня 1992 року у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 260 від 20 травня 1992 року, - розірвати.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2.
Суддя