АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/345/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Денисюк І.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегія суддів судової палати у цивільних справах: Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

представник ДВС Мельник В.В.

скаржник ОСОБА_6

представник скаржника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року, постановлену під головуванням судді Денисюка І.І., у справі за скаргою ОСОБА_6 на дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельника Василя Володимировича, повний текст ухвали виготовлено 26 грудня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельника В.В.

Свої вимоги мотивуючи тим, що 15.06.2017 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 52970755 було проведено опис та арешт майна боржника, про що старшим державним виконавцем Мельником В.В. винесено постанову, копію якої вручено не було. Крім того скаржник зазначає, що в постанові 15.06.2017 року відсутній відбиток печатки Уманського МВ ДВС ГУТЮ у Черкаській області, не вказано назву кожного предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу, тощо).

На думку ОСОБА_6 дана постанова є незаконною, у зв'язку з чим просив суд визнати дії старшого державного виконавця Мельник В.В. під час проведення опису та арешту майна боржника протиправними та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника винесену 15.06.2017 року в рамках зведеного виконавчого провадження.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мельник В.В. під час проведення опису та арешту майна боржника 15 червня 2017 року в торговому приміщенні першого поверху магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: вул. Європейська, 42-А, м. Умань, Черкаської області. Скасовано постанову про опис та арешт майна боржника, винесену 15 червня 2017 року старшим державним виконавцем Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мельник В.В., в межах зведеного виконавчого провадження № 52970755.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Уманський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області подав апеляційну скаргу, вважаючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що районний суд не звернув увагу на той факт, що на оскаржуваній постанові міститься підпис боржника про те, що він отримав постанову в присутності понятих та державного виконавця шляхом фотографування, а 19.06.2017 року оскаржувану постанову було направлено поштовим листом.

Також апелянт зазначає, що судом було не вірно застосовано ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки дана норма передбачає досудове врегулювання конфліктної ситуації.

В відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 посилається на порушення апелянтом норм процесуального законодавства при подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції та особою, яка не є стороною в виконавчому провадженні. Також ОСОБА_6 зазначає, що доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи та даним журналу судового засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції задовольняючи скаргу ОСОБА_6 на дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельника В.В. прийшов до висновку, що державним виконавцем не було дотримано законодавства України в частині винесення оскаржуваної постанови.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що на підставі виконавчих листів, Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, державним виконавцем відкриті виконавчі провадження, що в подальшому були об'єднані в одне зведення провадження, відносно боржника ОСОБА_6

В межах зведеного виконавчого провадження № 52970755 старшим державним виконавцем Мельником В.В. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 15.06.2017 року, згідно якої було описано та накладено арешт на майно, а саме: на 982 позиції товару, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в торговому приміщенні першого поверху магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 56 закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Із постанови про опис та арешт майна боржника від 15.06.2017 року також вбачається, що при її винесенні державний виконавець керувався статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження». Дана постанова підписана державним виконавцем, зберігачем (ОСОБА_6.) та понятими.

Законом передбачено вручення копії постанови сторонам виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 як зберігач описаного майна отримав один примірник оскаржуваної постанови 15.06.2017 року, де поставив свій підпис та ініціали, а 19.06.2017 року йому вже як боржнику було направлено постанову поштою за вих. №9272-2.

В даному випадку процесуальні права ОСОБА_6 порушено не було, так як він в одній особі виступає стороною в виконавчому провадженні як боржник та особа, якій на зберігання передано 15.06.2017 року описане та арештоване майно. Копію постанови про опис і арешт майна боржника ОСОБА_6 отримав 15.06.2017 року, про що він засвідчив особистим підписом.

Посилання ОСОБА_6 у своєму відзиві на апеляційну скаргу про те, що апеляційну скаргу може подавати лише державний виконавець, оскільки він був учасником справи, є безпідставним, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» не забороняє звертатися до суду юридичній особі, в даному випадку, саме Уманський міський відділ державної виконавчої служби. Крім того слід зазначити, що державний виконавець Мельник В.В. діяв не від імені фізичної особи, а від імені державного органу, який примусово виконує судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту або через представника.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов помилкового висновку про задоволення скарги на дії старшого державного виконавця, оскільки виконавець діяв відповідно до закону та вчиняв дії передбачені ним, а постанова про опис та арешт майна боржника від 15 червня 2017 року відповідає вимогам статті 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування, а апеляційна скарга до задоволення.

Так як апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції до скасування та ухвалення постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6, то відповідно до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь особи, що подала апеляційну скаргу необхідно стягнути судові витрати за подачу апеляційної скарги у сумі 1762 гривни.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мельника Василя Володимировича - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області судові витрати по справі в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривни 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В.В. Пономаренко

Ю.В. Сіренко

В.І. Ювшин

Повний текст постанови виготовлено 14 березня 2018 року.