Справа № 720/1803/17
Провадження № 2/714/76/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернiвецької областi

в складi: головуючого-судді: Акостакіоає О.Т.

секретар судового засідання: Якобан І.В.

за участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Герца справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2, про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2, про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП, а саме про визнання ДТП страховим випадком, стягнення 1500 гривень матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП та про стягнення 16000 гривень завданої дорожньо-транспортною пригодою моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 26 квітня 2017 року біля 15-00 год. в м. Новоселиця по вул. Центральній, 73 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_2 під керуванням позивача, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були частково пошкоджені. Після ДТП її учасниками був підписаний «Європротокол», де винуватцем згідно повідомлення про ДТП від 26 квітня 2017 року визнаний ОСОБА_2 Ремонт власного автомобіля позивач здійснив у приватного майстра за свій рахунок у розмірі 2500 грн., з яких 1000 грн. це франшиза, яку йому відшкодував ОСОБА_2, а на початку травня він звернувся до відповідача про виплату йому страхового відшкодування залишку у розмірі 1500 грн. Відповідач йому відмовив посилаючись на те, що ДТП сталось з його вини, а не вини ОСОБА_2 З цією відмовою позивач не згідний, оскільки винуватцем аварії вони визначили у Європротоколі. Також вказує, що отримав психічні, душевні, моральні страждання та нервовий стрес, оскільки в автомобілі при ДТП знаходився його малолітній син, що був на задньому сидінні його автомобіля, відповідач не бажає відшкодовувати шкоду, однак він отримав моральну шкоду, яку оцінює у 16000 тисяч грн. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду і судові витрати.

Ухвалою суду від 22 грудня 2017 у справі відкрито провадження.

Відповідач, приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» 16 січня 2018 року надіслав відзив на позовну заяву, за змістом якого вважає, що у позові слід відмовити, оскільки наслідком ДТП є вина позивача ОСОБА_1 через недотримання ним ПДР, тому у задоволені позовних вимог просить суд відмовити. Також вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого Полісом № АК/3122047, укладеного між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ- КООП» та ОСОБА_3. В свою чергу предметом даного виду договору страхування є набуття Страховою компанією ризику понесення матеріальних витрат у разі настання цивільно-правової відповідальності Страхувальника або водія, під час експлуатації ними автомобіля, визначеного в полісі.

Статтею 2.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закону № 1961-ІУ) передбачено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальн власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивильним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України, нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Таким чином, ДТП спричинене з вини особи цивільно-правова відповідальність якої була застрахована окрім того що, породжує деліктне зобовязання к якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди), а також така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів. При цьому у відповідності до Закону № 1961-ІУ, обовязок у відшкодуванні матеріальних збитків третій особі у Страховика виникає лише за умов доведеної вини водія забезпеченого полісом автомобіля у нанесенні відповідної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові та 01 лютого 2017 року надав суду відповідь на відзив. Просив суд стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання 13 березня 2018 року представник відповідача та третя особа не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Відповідач подав відзив та просив розглянути справу у його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не зявився по невідомих для суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що заявлені вимоги не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (надалі- ЦК України) закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 26 квітня 2017 року біля 15-00 год. в м. Новоселиця по вул. Центральній, 73 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_2 під керуванням позивача, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені з матеріальними збитками. Згідно складеного учасниками ДТП Європротоколу винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону № 1961 IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі Європротокол).

Інструкцією щодо правил заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортної пригоди, погодженої ДАЇ МВС України та затвердженої Президією МТСБУ від 08.11.2011 р. № 274/201 і окремо передбачено, що Європротокол заповнюється та підписується лише за умов повної згоди водіїв забезпечених транспортних засобів по обставинах події, а також свідомого уявлення про величину нанесених під час ДТП матеріальних збитків.

Згідно з 9 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частина перша статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу цих норм закону вбачається, що для відшкодування матеріальної та моральної шкоди встановлення вини особи є обовязковим. Вина учасника ДТП встановлюється вироком суду або постановою у справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, як стверджує відповідач з вказаного Європротоколу дорожньої ситуації порушення ПДР під таким кутом зіткнення автомобілів (п.10 ПДР) відбулося з вини водія «Daewoo Lanos», а не з вини третьої особи ОСОБА_2, що відповідає типовій схемі № 1.3 до Європротоколу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»( Закону № 1961-ІУ) страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Тобто обовязок відшкодувати школи настає лише при наявності вини застрахованої особи. Під час розгляду справи у судовому засіданні позивачу було роз'яснено право заявляти клопотання про призначення автотехнічної експертизи, для надання оцінки відповідності дій водіїв даної дорожньо-транспортної пригоди ПДР та яким чином вони мали діяти у даній дорожній обстановці. Позивач відмовився від призначення такої експертизи.

Враховуючи викладене, із встановлених обставин випливають правовідносини щодо відшкодування шкоди і врегульовані нормами ЦК України.

Згідно до вимог статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1172, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди в повному обсязі. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у виді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, те що позивач надав розписку ОСОБА_4 від 04 травня 2017 року про вартість ремонту його автомобіля «Daewoo Lanos» на загальну суму 2500 грн., проте така розписка не розцінюється судом, як належний і допустимий доказ.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Виходячи із принципу змагальності сторін, закріпленому у статті 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги до відповідача щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2500 гривні та моральної шкоди у розмірі 16000 гривень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення позовної вимоги, оскільки позивач не надав достатньо доказів, які підтверджують настання страхового випадку саме з вини застрахованої особи та відповідно настання обовязку по відшкодуванню шкоди відповідачем.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження, тому позов є необґрунтованим і не підлягає до задоволення.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст. 16, 1166, 1167 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 19 березня 2018 року

Суддя: