Справа № 310/1604/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини. В обґрунтування заяви зазначила, що 06 жовтня 2015 року у м. Донецьк, на тимчасово окупованій території, у неї народилася дочка, що засвідчено медичним свідоцтвом про народження, виданим 06.10.2015 року № 1110. Заявник звернулася до Бердянського міського відділу ДРАЦС для реєстрації народження дитини і видачі їй свідоцтва про народження дитини українського зразка, але їй було відмовлено через те, що медичне свідоцтво про народження видано органом, який здійснює свою діяльність на непідконтрольній Україні території. Просить встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: Україна, Донецька область, м. Донецьк, Кіровський район, вул. Газ. «Комс.Донбасу»АДРЕСА_1, дитини жіночої статі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьку (Кіровський район) Донецької області, Україна; батько ОСОБА_3, підстава запису відомостей про батька ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 16).

Представник заінтересованої особи Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 15).

Дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Згідно ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини.

Постановою Верховної ради України № 254-УІІІ від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і сіла Донецької та Луганської областей.

З копії медичного свідоцтва про народження № 1110 від 06.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. «Комс. Донбасу», 11 кв. 26 народила дівчинку 06 жовтня 2015 року (а.с. 6).

Також зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про народження № 009499 від 10.03.2016 року, виданого повторно Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції так званої Донецької народної республіки (а.с. 7) та копією довідки про народження № 1.11-50/09 від 10.03.2016 р. (а.с.8).

Листом № 110/17.9- 6-170 від 21.02.2018 р. Бердянський міський відділ ДРАЦС відмовив заявнику у реєстрації народження дитини і видачі їй свідоцтва про народження дитини українського зразка (а.с.10).

При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових прав заявника та дитини, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням медичного свідоцтва про народження, виданогоДонецьким регіональним центром охорони матері і дтини, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,59,60,208-209,213-215,256-259, 367 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт того, що громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Донецьк, Донецька область, Україна, яка зареєстрована за адресою: вул. Газ. «Комс. Донбасу», буд. 11 кв. 26, м. Донецьк, Донецька область, Україна, народила 06 жовтня 2015 року в м. Донецьк, Донецька область, Україна, дитину жіночої статі. Рішення суду допустити до негайного виконання.

Батько дитини ОСОБА_3, підстава запису відомостей про батька ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя ОСОБА_5