Провадження № 2/243/929/2018
Справа № 243/1225/18
13 березня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді - Р.В. Кузнецова,
при секретарі І.Ю.Малиновській,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Словянська справа за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 8332-К-Н-О звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на тих підставах, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21 березня 2011 року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір.
Відповідно до умов договору, він діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк.
У порушення зазначених норм договору та закону, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку із чим, станом на 30 листопада 2017 року має заборгованість у розмірі 114472,63 грн., яка складається з наступного:
-7804,97 грн. заборгованість за кредитом;
-103 467,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;
-3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;
У звязку із чим просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно із ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 280,281,282,283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.13 ЦПК України) встановив наступне.
Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
21 березня 2011 року юридична особа публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали договір б/н, відповідно до умов якого кредитор зобовязався надати позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8000,00 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а позичальник зі своєї сторони зобовязався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором. який складається із: підписаної відповідачем заяви та Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті.
Судом встановлено, що кредитний договір складається із підписаної відповідачем заяви та Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті. Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обовязковим для виконання.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно із п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Останній платіж на погашення заборгованості згідно із наданим Банком розрахунком відповідачем внесено 19 травня 2015 року у сумі 200,00 грн.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши ОСОБА_1 кредитні ресурси.
Відповідач же не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Згідно із довідкою-розрахунком ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 21 березня 2011 року перед Банком станом на 30 листопада 2017 року становить 114 472,63 грн., у тому числі: 7804,97 грн. заборгованість за кредитом; 103 467,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією /а.с. 6-9/.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором.
В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку із чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.
Суд визнає правильним представлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 21 березня 2011 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.
Проте, слід відмовити в частині позову, а саме в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією за період з квітня 2014 року у розмірі 3200,00 грн., оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року з населених пунктів визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де провадилась антитерористична операція.
Останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: Донецька область, Словянський район, сел. Хрестище, пров. Гагаріна, буд. 1, яке згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», відноситься до таких населених пунктів (п.п. 23 п.1 Переліку).
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитом у розмірі 7804 грн. 97 коп. та сума заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 103 467 грн. 66 коп.
Позивачем документально підтверджена платіжним дорученням сплата при зверненні до суду із даним позовом судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп.
Згідно із частиною 2 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
З урахуванням наведених положень статті 141 ЦПК України та часткового задоволення судом позовних вимог на суму 111 272,63 грн., на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1709,14 грн.
Так, сума задоволених вимог від суми вимог позивача становить 97 %, отже 1709 грн. 14 коп. становить 97 % від суми 1762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 4,6,7,8,10,12,19,42,76,141,258,265 ЦПК України, статтями 525-527, 554, 611, 629, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до Розділу VІІІ п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до Розділу VІІІ п. 1.8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Словянського
міськрайонного суду ОСОБА_3