Провадження № 2/337/575/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.

при секретарі Шварцер Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 27.11.2017р. між ним та відповідачем шляхом складання розписок був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від нього в борг гроші в сумі 17 960 грн., який зобовязувався повернути в строк до 15.12.2017р. Однак до теперішнього часу відповідач добровільно суму боргу не повернув, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 17 960 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Крім того, 09.01.2018 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання юридичних послуг на суму 3000 грн., яку позивач також просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 08.02.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

В судове засідання представник позивача не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про слухання справи за його відсутністю та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнав в повному обсязі, надав суду клопотання про слухання справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.11, 14 ЦК України цивільні права та обовязки виникають, зокрема, із договорів. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Зі змісту ст.3, 6, 627, 629 ЦК України вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобовязання передбачені ст. 611 ЦК України.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно дост.625 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).

Судом встановлено.

27.11.2017р. між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 17 960 грн., які зобовязувався повернути в строк до 15.12.2017р.

Факт укладання такого договору підтверджується наданими суду розписками позичальника ОСОБА_2 від 27.11.2017 року.

Крім того, суд враховує, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Таким чином, суд встановив, що договір позики є укладеним і відповідно створює для відповідача обовязок повернути позику в обумовлений сторонами строк до 15.12.2017 р.

В той же час, судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 добровільно суму боргу не повернув.

Даний факт підтверджується оригіналом розписок від 27.11.2017р., який наданий суду позивачем і на якому відсутній напис про повернення боргу.

Відповідно до ст.545 ЦК України наявність боргового документу у кредитора, тобто позивача ОСОБА_1, свідчить про факт невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобовязань за вищевказаним договором позики.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини даної справи, надані сторонами докази, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач в порушення вимог діючого законодавства та умов укладеного договору позики не виконав свого обовязку щодо повернення суми позики в обумовлений сторонами строк, чим порушив законні права позивача, які підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 17 960 грн.

Крім того, статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено адвокату за надання послуг на професійну правову допомогу у розмірі 3000 грн., що підтверджується наданою позивачем квитанцією про сплату послуг адвоката.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.3, 6, 11, 14, 15, 16, 525, 526, 530, 545, 610, 611, 627, 629, 1046-1051 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригадиАДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Ясна, буд.8, заборгованість за договором позики від 27.11.2017р. у сумі 17 960 грн., витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн. та судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., усього 21 664 грн. 80 коп. (двадцять одну тисячу шістсот шістдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Нещеретна