АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/2552/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року про задоволення подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дубліката виданого 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 438 100 грн.,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року головний державний виконавець Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. звернувся до суду із поданням про видачу дубліката виданого 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 438 100 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року задоволено подання головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. про видачу дубліката виданого 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва судового наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що державним виконавцем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого листа. Відповідно до п.10 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може звернутися за дублікатом виконавчого документу виключено в процесі здійснення виконавчого провадження. На час звернення з поданням виконавче провадження було відсутнє, а тому державний виконавець не мав права на звернення до суду за видачею дублікату виконавчого листа.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Головний державний виконавець Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ №2-н-119/06 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 437 250 грн. та судового збору в розмірі 850 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн. (а. с. 8).

Вказаний судовий наказ був пред'явлений до виконання до Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві (а.с. 37).

22 червня 2015 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві було відкрито виконавче провадження на підставі виданого 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва судового наказу №2-н-119/06 (а. с. 3).

16 грудня 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю майна у боржника, на яке можна звернути стягнення (а. с. 59-60).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення подання головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві про видачу дубліката виданого 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва судового наказу №2-н-119/06.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування даного судового рішення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавчепровадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакції Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до вказаних норм підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є відповідне звернення стягувача, державного або приватного виконавця.

У поданні про видачу дубліката виданого 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва судового наказу головний державний виконавець Дніпровського РВ ДВС у місті Київ ГТУЮ у місті Києві зазначав, що судовий наказ був втрачений та надав відповідну довідку.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обгрунтованого висновку про задоволення подання державного виконавця про видачу дубліката виданого 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва судового наказу №2-н-119/06.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 7 березня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.