Справа № 307/310/18
Провадження № 2/307/559/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М. , при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 «а», Тячівського району Закарпатської області до ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею і відповідачем зареєстровано 24 листопада 2009 року у виконкомі Тернівської сільської ради Тячівського району за актовим записом №74. Від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Крім того , у 2014 році між ними була укладена усна угода про те, що відповідач буде сплачувати кошти на утримання доньки в розмірі по 500 гривень щомісячно, а згодом їх розмір було збільшено на 1500 гривень щомісячно. Однак, відповідач своїх обіцянок не виконує і добровільно аліменти не сплачує. Вона з донькою проживає у будинку батьків, а також ніде не працює, так як веде догляд за неповнолітньою дитиною, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги відповідача. А відповідач постійного доходу не має, а працює на сезонних роботах та отримує нерегулярні мінливі доходи, так як працює неофіційно. Відповідач є працездатним і молодий за віком, а тому вважає що спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у визначеній нею сумі. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття та заборгованість аліментів за усною домовленістю в розмірі 7500 гривень за період з вересня 2017 року по 01 лютого 2018 року.

Відповідно до ст.274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Представник позивачки в судове засідання не зявився, так як подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 п.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 п.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до даних свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 матірю значиться позивачка ОСОБА_1, а батьком відповідачОСОБА_2 (а.с.4).

Неповнолітня перебуває на утриманні у позивачки, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою виконкому Тернівської сільської ради від 06.02.2018 року за №702 (а.с.5,6).

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає , що стверджується письмовою заявою позивачки.

Враховуючи наведене , суд вважає , що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін, де позивачка здійснює догляд за неповнолітньою донькою, а відповідач має працездатний вік, фізично здоровий і даних про наявність у нього інших утриманців немає. А тому , із урахуванням середньомісячної заробітної плати по району та розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно на утримання доньки і до її повноліття, так як виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, постійного зростання цін на споживчі товари і послуги, така сума є найбільш наближено достатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

При цьому, оскільки позивачка предявила позов 07.02.2018 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст.. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Щодо стягнення аліментів з відповідача за період до подання позову до суду (попередній період), суд зазначає, що згідно ч. 1 та 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Однак, позивачкою належними та допустимими доказами не доведено про вжиття нею заходів щодо одержання з відповідача аліментів за період з вересня 2017 року по 01 лютого 2018 року та ухиленням останнього від їх сплати за попередній період, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст 5, 12, 81, 209, 223, 247, 263, 265, 274 ЦПК України, ст.ст. 84, 180 - 185, 191 СК України , суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 України, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5. 48 «а», Тячівського району Закарпатської області України, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 1500 гривень щомісячно, починаючи з 07 лютого 2018 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 України на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету 704 гривень 80 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

В решті позову про стягнення аліментів за попередній період відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Головуючий : М.М.Розман