Провадження № 2/638/1019/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Семіряд І.В.
при секретарі Романовій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Дзержинський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській областіпро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю,
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2009 року відповідач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» проводить дії зі стягнення грошових коштів з ОСОБА_1, за начебто укладеним з банком кредитним договором №DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року у розмірі 26 380,90 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.11.2009 року. Позивач зазначає що жодних кредитних договорів з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»він не укладав та грошей від банку не отримував.
23.02.2015 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про видачу виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень за кредитним договором №DNH4KP11521396від 03.05.2006 року. 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 611, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень.
19.03.2015 року до Дзержинського ВДВС ХМУЮ надійшла заява представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»про прийняття до примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 611, вчиненого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень.
16.06.2015 року Дзержинським ВДВС ХМУЮ, на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 611, вчиненого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень, винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, ВП 47849104. Обєктом обтяження є все майно ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) в межах суми боргу у розмірі 252 563,46 (двісті пятдесят дві тисячі пятсот шістдесят три) гривні 46 копійок. Термін дії обтяження 18.06.2020 року.
01.11.2016 року на адвокатський запит вих. № 110/2016 року від 24.10.2016 року відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»надано відповідь вих. № 20.1.0.0.0/7-20161028/2251, до якої додана копія відповіді № 20.1.0.0.0/7-20150206/4130 від 15.07.2015 року. З відповіді вбачається, що лист вих. № 52/2015 від 29.04.2015 року було розглянуто, і кредитний договір № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року, визнаний шахрайським та недійсним.
27.07.2017 року на адвокатський запит вих. № 148/2017 року від 30.05.2017 року відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»надано відповідь вих. № 20.1.0.0.0/7-20170606/1837, у якій зазначено, що: «За результатами розгляду повідомляємо, що договір № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року визнаний шахрайським та недійсним 01.07.2015 року».
26.09.2017 року відповідачем, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,видано ОСОБА_1 ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) станом на 26.09.2017 не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Позивач вважає, що працівники та посадові особи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (Свідоцтво № 3938) грубо порушують чинне законодавство, незаконно проводять дії направлені на стягнення неіснуючої заборгованості, займаються шахрайством, нахабно обманюють ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1), органи нотаріату, органи державної виконавчої служби України, спотворюють реальну інформацію, перевищують свої службові повноваження, незаконно отримавши виконавчий напис нотаріуса, що призвело до арешту всього майна ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) та постійного порушення прав ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) вільно користуватися своїм майном.
В судове засідання представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК»в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав.
Третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 судове засідання не зявилась, надала суду свої письмові пояснення, в яких просила винести законне рішення з урахуванням цих пояснень, а також надала заяву з проханням слухати справу за її відсутністю.
Представник третьої особи Дзержинський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській областів судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за відсутністю представника.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, дослідивши матеріали справита оцінивши докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 03.03.2006 року у позивача було викрадено паспорт громадянина України. У звязку з цим, 04.03.2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського РВ ГУМВС України в Харківській області із заявою про втрату паспорта громадянина України. Що підтверджується копією ордеру. 02.06.2006 року позивач отримав новий паспорт громадянина України.
23.02.2015 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»звернулось до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про видачу виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень за кредитним договором № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року.
23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 611, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень. (а.с. 29)
19.03.2015 року до Дзержинського ВДВС ХМУЮ надійшла заява представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»про прийняття до примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 611, вчиненого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень.
16.06.2015 року Дзержинським ВДВС ХМУЮ, на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 611, вчиненого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень, винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, ВП 47849104. Обєктом обтяження є все майно ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) в межах суми боргу у розмірі 252 563,46 (двісті пятдесят дві тисячі пятсот шістдесят три) гривні 46 копійок. Термін дії обтяження 18.06.2020 року. (а.с. 36)
01.11.2016 року на адвокатський запит вих. № 110/2016 року від 24.10.2016 року відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»надано відповідь вих. № 20.1.0.0.0/7-20161028/2251, до якої додана копія відповіді № 20.1.0.0.0/7-20150206/4130 від 15.07.2015 року. З відповіді вбачається, що лист вих. № 52/2015 від 29.04.2015 року було розглянуто, і кредитний договір № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року, визнаний шахрайським та недійсним. (а.с. 31)
27.07.2017 року на адвокатський запит вих. № 148/2017 року від 30.05.2017 року відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»надано відповідь вих. № 20.1.0.0.0/7-20170606/1837, у якій зазначено, що: «За результатами розгляду повідомляємо, що договір № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року визнаний шахрайським та недійсним 01.07.2015 року». (а.с. 77).
26.09.2017 року відповідачем, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,видано ОСОБА_1 ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) станом на 26.09.2017 не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с. 37).
Судом встановлено, що договір № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року визнано шахрайським та недійсним. (а.с. 31)
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:
Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5 (далі - Порядок).
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.
Виходячи з вимог ст. 257 ЦК України строк позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року спливає 03.11.2012 року.
Вчиняючи 23.02.2015 року виконавчий напис, нотаріус не звернула уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку минуло більше трьох років, оскільки строк дії кредитного договору встановлений до 03.11.2009 року. За таких обставин підстав для вчинення виконавчого напису після 03.11.2009 року не було, відтак виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, відповідач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», нарахував позивачу ОСОБА_1 суму заборгованості по відсоткам у розмірі 81 361,13 гривень, пеню у розмірі 131,175,55 гривень, штраф у розмірі 11 945,88 гривень, разом 224 482,56 гривень, що у 8,5 разів перевищує розмір основного боргу, що не може вважатися безспірним. (224 482,56 гривень / 26 380,90 гривень = 8,5 разів).
Верховний Суд України у справі № 6-27цс15 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню04 березня 2015 року сформулював таку правову позицію: «Відповідно до ст. 88 Закону «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабміну від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника».
Доказів, які б спростовували позовні вимоги ОСОБА_1 та надані позивачем документи, відповідач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надав.
Доказів, які б спростовували позовні вимоги ОСОБА_1 та надані позивачем документи, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 не надала.
Доказів, які б спростовували позовні вимоги ОСОБА_1 та надані позивачем документи, третя особа Дзержинський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області не надала.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису, вчиненого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 611, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень (яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень), таким, що не підлягає виконанню повністю - законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. Відтак для захисту прав позивача ОСОБА_1, суд вважає за необхідне визнати виконавчий напис, вчинений 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 611, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»252 563,46 гривень (яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень), таким, що не підлягає виконанню повністю.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника мирно володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
За приписами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено принцип мирного володіння майном, який в контексті прецедентної практики Європейського суду з прав людини закріплює засади поваги до права власності та забороняє безпідставне позбавлення або обмеження володіння особою своїм майном, інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених нормами міжнародного права.
Пунктом 34 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
В силу ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Крім того, за змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права.
У ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено право кожного, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що виконавчий напис вчинено за обставин, що не є безспірними, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, зважаючи на те,що позивач ОСОБА_1 кредитний договір № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»не укладав, грошей від відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не отримував, відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»кредитний договір № DNH4KP11521396 від 03.05.2006 року визнано шахрайським та недійсним, виконавчий напис вчинений 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 611, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 252 563,46 гривень (яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень), вчинено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з порушенням Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, оскільки підтверджені представленими по справі доказами.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 640,00(шістсот сорок) гривень 00 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст.10,12,13,141,263,265,280-284,288 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Дзержинський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису, вчиненого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 611, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» 252 563,46 гривень (яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень), таким, що не підлягає виконанню повністю - задовольнити в повному обсязі.
Визнати виконавчий напис, вчинений 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 611, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 252 563,46 гривень (яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 380,90 гривень, сума заборгованості по відсоткам 81 361,13 гривень, пеня у розмірі 131 175,55 гривень, штраф 11 945,88 гривень, а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700,00 гривень), таким, що не підлягає виконанню повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Дзержинського районного суду міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст судового рішення виготовлено та підписано в нарадчій кімнаті.
Суддя І.В.Семіряд