05.03.2018 227/4203/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю секретаря: Верній М.Г.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, уточнивши свої вимоги шляхом подання до суду заяви про уточнення позовних вимог, до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на місяць. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 16 січня 2009 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які знаходяться на утриманні позивача. Зазначає, що вона з відповідачем не дійшли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дітей, відповідач ніякої матеріальної допомоги своїм дітям не надає, не приймає участі у їх вихованні, не виконує свої батьківські обовязки, передбачені законом та Сімейним кодексом України.

Позивач в судовому засіданніуточнені вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що шлюб мін ними розірвано. Відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає. Просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на місяць.

Відповідач в судовому засіданні уточнені позивачем вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що постійної роботи він не має, зараз працює кочегаром у Шилівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, та отримує заробітну плату у мінімальному розмірі. Зазначив, що буде мати можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони по справі клопотань щодо її розгляду в порядку загального позовного провадження до суду не надавали, тому суд вважає за доцільне на підставі ч. 8 ст. 279 ЦПК України, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 16 січня 2009 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 158462, виданого 16 січня 2009 року Виконком Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області. (а.с.7)

15 серпня 2006 року у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 088990, виданим 01 вересня 2006 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.3); 24 березня 2009 року народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 254181, виданим 30 березня 2009 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.4); 25 червня 2011 року народилась донька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 395991, виданим 04 липня 2011 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.5); 16 травня 2014 року народився син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 578705, виданим 23 травня 2014 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.6).

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2017 року.

Довідкою про склад сімї від 16 листопада 2017 року підтверджується, що малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають разом зі своєю матірю ОСОБА_1 за адресою: вул. Весела, буд. 61, с. Криворіжжя Добропільського району Донецької обл. Згідно цієї довідки відповідач за даною адресою не проживає. (а.с.8)

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Як розяснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали.

Правовідносини, що виникли, регулюються ст. ст. 180-182, 184 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № № 1404-VIII «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, позицію позивачки, стан здоровя відповідача, та матеріальне становище відповідача, який працює у Шилівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, на утриманні відповідача інших малолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, проте він є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині.

Також, суд враховує, що згідно ст. 7 Закону України від «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 1492 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1860 грн.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 29 грудня 2017 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 352-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі - в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, по 250,00 грн. на кожну дитину, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 29 грудня 2017 року та до досягнення дітей повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шестисот сорока) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.С.Мацишин

05.03.2018