"06" березня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2018р. Справа 642/6342/17 Провадження №2/642/279/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.;

За відсутності позивача Комунального підприємства «Харківськи теплові мережи», відповідача ОСОБА_4;

розглянув у порядку спрощенного провадження справу за позовом Комунального підприємства «Харківськи теплові мережи» до ОСОБА_4, про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

В мотивуванні позовних вимог, позивач вказав, Керуючись п.1 Постанови Пленуму ВСУ України №14 від 23.12.2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» перелік вимог, визначених частиною першою ст.96 ЦПК, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з п.3 ч.І ст.96 ЦПК судовий наказ може видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Статті 12,13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надають вичерпний перелік комунальних послуг: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів. Отже, теплова енергія в даному випадку не відноситься до житлово-комунальних послуг, які можна стягувати у безспірному порядку на підставі ст.96 ЦПК.

Постановою КМУ №1198 від 30.10.2007 р. встановлені «Правила користування теплової енергією». Вони не стосуються мешканців окремих квартир.

Згідно цих правил терміни вживаються в такому значенні:«Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору або закону....»

Узагальнюючи вищезазначене, згідно Акту обстеження системи теплопостачання об'єкта № 174/4647 від 19.04.2016р. встановлено, що споживачу теплової енергії ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу квартир від 13.06.2013р.(копії надаються), свідоцтва про право власності від 27.05.2014 належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 1.2- 1,1.2-2,1.2-3 в літ. «А-5», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківськи теплові мережі»

У зв'язку з чим, з моменту обстеження системи теплопостачання, здійснений розрахунок ділового навантаження згідно "Правил використання теплової енергії" затверджених КМУ від 3.12.2007 р. №1198 та відповідно Норм та вказівок нормування витрат палива та теплової енергії на палення житлових та громадських споруд, а також на господарські побутові потреби в Україниі КТМ 204 України 244-94.

Система опалення приміщення відповідача є єдиною та невід'ємною частиною внутрішньобудинкових систем будинку АДРЕСА_1 остачання теплової енергії відповідачу підтверджуються актами щодо підключення споживача до керела теплової енергії та актами щодо відключення споживача від джерела теплової енергії за кожен опалювальний період:

акт №174/3977 від 23.10.2014р. про підключення споживача до джерела теплової енергії;

акт №174/6556 від 14.04.2015р. про відключення споживача від джерела теплової енергії;

акт №174/8468 від 12.10.2015р. про підключення споживач до джерела теплової енергії;

акт №174/11130 від 05.04.2016р. про відключення споживача від джерела теплової енергії;

акт №174/13384 від 15.10.2016р. про підключення споживача до джерела теплової енергії;

акт №174/15415 від 03.04.2017р. про відключення споживача від джерела теплової енергії.

Крім цього додатково зазначаємо, що уразі відсутності договірних відносин, набувач бов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, а в даному випадку теплова ергія виступає як товар. Так як неможливо повернути в натурі безпідставно набуте майно цшкодовується його вартість. (ст. 1212,1213 ЦКУ).

Стаття 1212 ЦКУ визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуття та збереження майна без статньо правової підстав та має місце за таких умов;

набуття або збереження майна

мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи

обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження ійна за рахунок іншої особи, відсутність договірних відносин (ст. 11 ЦКУ)

Згідно ч.І ст.11 ЦКУ України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що редбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У зв'язку з тим, що між КП «ХТМ» та іавтіч О.В. не укладався договір на постачання теплової енергії, але позивачем надавалися послуги з нтралізованого теплопостачання в приміщення, яке використовує споживач, що відповідно до ложень ст. 11 ЦКУ свідчить про виникнення між сторонами цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, за період бездоговірного користування з 23.10.2014р. по 01.05.2017р. щовідач за рахунок позивача користувався тепловою енергією у розмірі 61805 грн. 44коп. на треби опалення без достатніх підстав, тому відповідно до ст.ст.1212, 1213 ЦК України вартість спожитої теплової енергії повинна бути відшкодована позивачу в повному обсязі.

Тому позивач вимагає: Стягнути з Відповідача на користь КП "Харківські теплові мережі"суму заборгованості за зжиту теплову енергію у розмірі 61805 грн. 44 коп.

Відповідач в свойому відзиві на позовну заяву вказав: Згідно до Правил користування тепловою енергію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року за № 1198 (надалі - Правила): «Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує тепловую енергії відповідно до договору.

Виходячи з наданих Позивачем копій документів, не зрозуміло, яким саме чином Відповідач здійснював користування тепловою енергією. У позовній заяві Позивач посилається на Акт обстеження системи теплопостачання об'єкта № 174/4647 від 19.04.2016 року (надалі - Акт), в якому замість схеми підключення системи теплоспоживання до теплових мереж КП «Харківські теплові мережі» вказано, що «система опалення приміщення єдина з системою опалення житлового будинку.

Відповідно до Правил:

система теплоспоживання - комплекс теплоспоживчих установок, з'єднаний із астемою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно э договору»;

система теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та/або ісцевих (розподільних) теплових мереж, засобів розподілення теплової енергії, які б'єднані спільним режимом виробництва, транспортування та постачання теплової нергії.»

Тобто, Позивачем не вказано жодної конкретної теплоспоживчої установки, з'єднаною і системою теплопостачання, та/або джерела теплової енергії та/або теплових мереж, кі б застосовувались для подачі та забезпечення тепловою енергією нежитлових риміщень 1-ого поверху №1.2-1,1.2-2, 1.2-3 (надалі разом - Приміщення), власником ких є Відповідач, розташованих за адресою АДРЕСА_1.

Навпаки, в Акті однозначно вказується, що «обстеження системи опалення приміщення не представляється можливим, у зв'язку з тим, що стіни обшиті гипсокартоном».

В Акті зазначено, що «даний акт є підставою для проведення нарахувань за пожиту теплову енергію без договору». Проте, Позивачем жодним чином не обґрунтовується, на підставі яких норм чинного законодавства України Акт нє підставою для проведення нарахувань за спожиту теплову енергію».

Крім того, відповідно до п.7 Правил:Усі системи теплопостачання і теплоспоживання повинні бути забезпечені вузлами обліку відповідно до затверджених технічних умов і проектів.»

Позивачем не надані жодні документи щодо наявності вузлів обліку систем теплопостачання та систем теплоспоживання, що мають відношення до Приміщення.

Відповідно до п.4. Правил: «Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі- продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією...»

На теперішній час між Відповідачем та Позивачем не підписаний договір на купівлю- продаж теплової енергії, відповідно, не визначено теплове навантаження у Приміщенні. З огляду на вказане, розрахунок теплового навантаження, на який посилається Позивач, не є належним доказом обсягу споживання теплової енергії у Приміщенні, оскільки здійсненний з порушенням норм чинного законодавства України.

Більш того, у наданому Позивачем розрахунку за 10-12 місяці 2014 року, 1-4 місяці та 10-12 місяці 2015 року, 1-4 місяці 2016 року не наведений розрахунок вартості, а лише вказана остаточна сума, що свідчить про недостатню обґрунтованість вимог Позивача.

Вважаю розмір заборгованості, вказаний у позовній заяві, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню судом.

Позивач у відповіді на відзив вказав Ознайомившись із відзивом на позовну заяву КП «Харківські теплові мережі» (надалі - Позивач) до ОСОБА_4 (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, вважаю необхідним надати відповідь на нього. Твердження, які Відповідач виклав у своєму відзиву на позовну заяву, є безпідставними, не підтверджені жодним доказом та такими, що не відповідають чинному законодавству, виходячи з наступного. Відповідач, якому на праві власності належить нежитлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, не уклавши договір на постачання теплової енергії отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку КП «Харківські теплові мережі» подає до централізованої системи опалення житлового будинку, в якому розташоване нежитлове приміщення Відповідача. Постачання теплової енергії до житлового фонду на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону. АДРЕСА_1 у період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року підключався до центрального опалення та відповідно відключався в неопалювальний період, а отже і нежитлові приміщення відповідача також були підключені до центрального опалення та відповідач споживав послуги з опалення, оскільки система опалення відповідача єдина із системою опалення вказаного житлового будинку. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення від опалення, копії яких були надані до позовної заяви.

Що ж стосується доводів відповідача про відсутність між сторонами спору договірних відносин з постачання теплової енергії, то ці доводи необхідно відхилити, оскільки відповідно дост.19 Закону України «Про теплопостачання» укладення договору на користування тепловою енергією є обов'язком саме споживача, а направлений позивачем на адресу відповідача проект такого договору для його узгодження та підписання був ним проігнорований з подальшим фактичним споживанням теплової енергії без оплати її вартості проекту договору від 09.09.2016 надається).

Таким чином, відсутність письмового договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними.

Що стосується твердження відповідача щодо необґрунтованості розміру заборгованості, необхідно зазначати, що розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько- побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження, відповідно до діючих тарифів, затверджених відповідними постановами Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України.

Розрахунок теплового навантаження був виконаний позивачем (копія розрахунку надається), про що також у листі від 09.09.2016 було повідомлено відповідачу та запропоновано у разі незгоди звернутися для відповідного розрахунку в іншу організацію. Окрім цього, також у акті обстеження від 19.04.2016 (копія надана до позовної заяви) відповідачу був зроблений припис виконати розрахунок теплового навантаження та укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, що не було виконано.

На спростування твердження відповідача про необірунтованість вимог, позивач надає повний розрахунок заборгованості за період з 23.10.2014р. по 01.05.2017р. за кожен місяць.

Враховуючи вищевикладене та на підставі того, що КП «Харківські теплові мережі» надавало відповідачу зазначені вище послуги, відповідач їх одержував і не відмовлявся від них у встановленому законом порядку

Задовільнити позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" про стягнення заборгованості з відповідача за спожиту теплову енергію у розмірі 61805 грн 44 коп за період з 23.10.2014 по 01.05.2017 та судового збору у розмірі 1600 грн 00 коп в повному обсязі.

Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

Вимогами статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Звертаючи увагу на вимоги ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Система опалення приміщення відповідача є єдиною та невід'ємною частиною внутрішньобудинкових систем будинку АДРЕСА_1 Постачання теплової енергії відповідачу підтверджуються актами щодо підключення споживача до мережиа теплової енергії та актами щодо відключення споживача від джерела теплової енергії за кожен опалювальний період:

акт №174/3977 від 23.10.2014р. про підключення споживача до джерела теплової енергії;

акт №174/6556 від 14.04.2015р. про відключення споживача від джерела теплової енергії;

акт №174/8468 від 12.10.2015р. про підключення споживач до джерела теплової енергії;

акт №174/11130 від 05.04.2016р. про відключення споживача від джерела теплової енергії;

акт №174/13384 від 15.10.2016р. про підключення споживача до джерела теплової енергії;

акт №174/15415 від 03.04.2017р. про відключення споживача від джерела теплової енергії.

Отже, суд вважає, що між сторонами діють правовідносини врегульовані укладеним договором на постачання теплової енергії по якому позивач надає теплову енергії споживачу в даному випадку відповідачу, т.я. за вимогами ст.714 ЦК України:

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Таким чином, правова позиція відповідача є хібною, а тому суд вважає, що між сторонами існують договірні відносини.

Статтею 625 ЦК України визначено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наведених актів, відповідачу за адресою: за адресою: АДРЕСА_1, який є сповивачем теплової енергії, надавались послуги з теплопостачання. Таким чином відповідач має заборгованість за спожите тепло з урахуванням наведеного розрахунку 61805.44грн.

Тому позовні вимоги підлягають задоволеню.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківськи теплові мережи» до ОСОБА_4, про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківськи теплові мережи», м.Харків код ЄДРПО 31557119, заборгованість за спожите за період часу з 23.10.2014р. по 01.05.2017р. у сумі -61805грн. 44коп, судові витрати 1600.00грн., а всього стягнути 63405(шістьдесят три тисячі вісімсот п'ять)грн. 44коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв