Справа № 333/1188/18
Провадження № 6/333/56/18
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Михалок О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за поданням державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Комунарському ВДВС перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 333/386/13-ц, виданого 26.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу 51 663, 82 грн. Виконавче провадження відкрито 29.08.2016 року, боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання, копію постанови направлено сторонам. Зазначено, що рішення не виконано, декларацію ОСОБА_2 не надано, будь яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не виконано. Державним виконавцем встановлено, що майно, належне боржникові відсутнє. 09.01.2018 року на адресу ОСОБА_2 направлялися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень, щодо причин невиконання рішення суду, проте боржник ОСОБА_2 на виклики не зявилися, причини неявки не повідомила.

Державний виконавець Дідичук Я.В. у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що подання підтримує.

У звязку із неявкою державного виконавця, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» та статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» (далі Закон) визначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішення або рішенням інших органів ( посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 29.08.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 333/386/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 51 663, 82 грн.

09.12.2018 року державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя на адресу ОСОБА_2 зроблено виклик з вимогою зявитися до державного виконавця 23.01.2018 року о 09 годині 00 хвилин.

Згідно із даними, наданими Державною фіскальною службою, Пенсійним фондом України, на запити державного виконавця, ОСОБА_4 доходів не має, пенсію не отримує.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Як вбачається з подання державного виконавця, вимога про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України обґрунтована ухиленням боржника від виконання рішення суду. Проте в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_4 копії постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів. До подання не додано документів виконавчого провадження, які на думку державного виконавця підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням. Також в поданні не вказано чому рішення суду ще не виконано та яким чином обмеження боржника у праві виїзду за кордон може забезпечити його виконання.

У зв'язку з тим, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання у відповідності до вимог, встановлених ст.ст. 12, 76, 81 Цивільного процесуального кодексу України, державний виконавець, як сторона, яка приймає участь у справі, не довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме не довів наявність факту ухилення (навмисного чи іншого свідомого невиконання) боржника від виконання судового рішення.

Таким чином, підстав для задоволення подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 64 Конституції України, 260, 354, 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України», суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, - відмовити.

Копію ухвали надіслати державному виконавцю Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя М.М. Дмитрієва