Справа № 603/862/17
Провадження №2/603/74/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 18.02.2016 року померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина наземельну ділянку загальною площею 1,52 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,80 га ріллі, земельна ділянка площею 0,72 га кормові угіддя, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказане спадкове майно ОСОБА_4 заповіла позивачу. ОСОБА_1 прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючого документа на майно, що підлягає спадкуванню, з приводу чого позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_3, у судове засідання не зявилися, звернувшись в суд із заявами про розгляд справи у їхній відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, у поданому відзиві на позов погодився з обставинами, викладеними у позові, позов визнав, просить розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Згідно інформаційних листів про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №616/111-17 від 11.12.2017 року Відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_4 належали: земельна ділянка площею 0,80 га, розташована на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №068861; земельна ділянка площею 0,72 га, розташована на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №068861.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №068861 на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» розміщено оголошення.

ОСОБА_4 померла 18.02.2016 року в с.Коржова Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №196566 від 18.02.2016 року.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку площею 0,80 га, розташовану на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №068861; земельну ділянку площею 0,72 га, розташовану на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №068861.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1, про що 21.01.2016 року складено заповіт, посвідчений секретарем Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №04.

Зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №57/01-12 від 20.02.2018 року вбачається, що 02.08.2016 року за завою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №126/2016 після смерті 18.02.2016 року ОСОБА_4 По заведеній спадковій справі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом не видавались, окрім ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (копія спадкової справи додана до матеріалів справи).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки №410, виданої 05.07.2017 року виконкомом Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_1 вступив у спадщину після смерті 18.02.2016 року ОСОБА_4

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийняв спадщину, звернувшись у межах шестимісячного строку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на земельні ділянки, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 76/01-12 від 08.08.2017 року).

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивач є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлої 18.02.2016 року ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 259, 263 265, 268, 273, 354ЦПК України,ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце прорживання с.Рідколісся Монастириського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, до ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МС №139698, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,80 га, розташовану на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №068861;

- земельну ділянку площею 0,72 га, розташовану на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №068861.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_6