Провадження № 2/761/1768/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Міщенка А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта», треті особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-люкс 24» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 37 979,28 грн., витрати на оплату проведення оцінки в розмірі 1 000,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що 02.07.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля, який належить на праві власності позивачу - «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 В зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою на обох учасників були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Проте притягнуто до відповідальності водія автомобіля «Шевроле», державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Як зазначає позивач, цивільна відповідальність власника автомобіля «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» та відразу після дорожньо-транспортної пригоди позивач звернулась в страхову компанію та повідомила про дорожньо-транспортну подію.

Позивачем оцінено збитки, спричинені пошкодженням автомобіля та згідно Звіту від 26.07.2016 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 37 979,28 грн.

Як зазначила позивач, працівником ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» було відмовлено в складанні заяви на відшкодування шкоди так як не визначено винуватця пригоди і було роз'яснено, що потрібно буде звернутись до них після винесення рішення судом в адміністративній справі.

Протягом року судом розглядалась справа про адміністративне правопорушення та тільки 30 червня 2017 року проголошено постанову, яка набрала законної сили 15.08.2017 року. Після отримання постанови, 22.08.2017 року позивач звернулась до страхової компанії та написала заяву про виплату страхового відшкодування.

Проте 04.09.2017 року від відповідача надійшов лист про відмову у виплаті страхового відшкодування на тій підставі, що заяву на виплату страхового відшкодування не було подано протягом одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач вважає відмову неправомірною на тій підставі, що працівниками страхової компанії було відмовлено в написанні заяви про виплату страхового відшкодування в зв'язку з відсутністю постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивач з об'єктивних та незалежних від неї причин а саме: через тривалий розгляд справи судом не змогла своєчасно подати заяву до страхової компанії про виплату страхового відшкодування.

А тому позивач вважає, що на підставі положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач має сплатити страхове відшкодування.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що позивач пропустила строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, а тому відмова у виплаті страхового відшкодування відповідає вимогам законодавства.

Треті особи в судове засідання не з'явились, представників не направили. До суду пояснення на заявлені вимоги не надійшли.

А тому у відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, автомобіль «Хонда», державний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Автомобіль «Шевроле», державний номер НОМЕР_2 на момент пригоди зареєстрований за ТОВ «ТрансЛюкс24».

Постановою Подільського районного суду м.Києва від 30.06.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови, 02.07.2016 року о 12 год. 34 хв. на перехресті вул.В.Вал та вул.Волоської сталося зіткнення автомобілів «Шевроле», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та «Хонда», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5.

Внаслідок порушення ПДР України були пошкоджені зазначені автомобілі.

На замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_6 склав Звіт №169-16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Хонда», державний номер НОМЕР_1 згідно з яким вартість матеріального збитку становить 37 979,28 грн.

Судом встановлено, що цивільна відповідальність власника автомобіля «Шевроле», державний номер НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована ТДВ «СТ «Домінанта» згідно з полісом №6980227.

04.07.2016 року позивач повідомила страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до положень ст.22.1 Закону України«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 37.1.4 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас, у відповідності до ст.35.1 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно з п.35.2 Закону, до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Заяву про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 подала 22.08.2017 року.

Листом від 04.09.2017 року ТДВ «СТ «Домінанта» повідомило ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» так як заява про страхове відшкодування подана після року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач в позовній заяві зазначала, що працівники відповідача відмовили в прийнятті заяви на виплату страхового відшкодування та повідомили про необхідність звернутись до них з такою заявою після отримання копії постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Проте суду не було надано доказів на підтвердження зазначеного та як вбачається, надання копії постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є обов'язковим документом, який надається страховику.

Отже, оскільки позивач не виконала вимоги ст.35.1 Закону та на момент звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування минув рік з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тому суд приходить до висновку, що відмова відповідача відповідає положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення заявлених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта», треті особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-люкс 24» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригодив повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 лютого 2018 року

Суддя: Н.Г.Притула