Ухвала

Іменем України

2 березня 2018 року

м. Київ

справа № 185/10865/14-ц

провадження № 61-1609зп 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Крата В.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - ОСОБА_5, виконавчий комітет Павлоградської міської ради, відділ Держземагенства у м. Павлограді Дніпропетровської області,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відділу Держземагенства у м. Павлограді Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення сесії ради та державних актів на землю,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково: визнано неправомірними та скасовано рішення сесії Павлоградської міської ради від 16 лютого 2011 року № 79-5/VI, яким затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1; визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, виданого відділом Держкомзему у м. Павлограді Дніпропетровської області 15 березня 2012 року на ім'я ОСОБА_6; визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0, 0820 га для ведення особистого селянського господарства, виданого відділом Держкомзему у м. Павлограді Дніпропетровської області 15 березня 2012 року на ім'я ОСОБА_6; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 121, 80 грн 80 коп. витрат по оплаті судового збору, 1000 грн витрат на правову допомогу, 1433, 33 грн витрат, пов'язаних із проведенням судової експертизи. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року залишено без змін.

2 грудня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року з передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час подання заяви) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження наявності підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 листопада 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

12 січня 2018 року вказану заяву передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши наведені у заяві доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, оскільки позивачем не надано доказів набуття попереднім власником житлового будинку, права власності або права користування спірною земельною ділянкою та переходу після нього цього права на спірну земельну ділянку в порядку спадкування до матері позивача, а в подальшому й до самої ОСОБА_4

Надана для порівняння ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 листопада 2017 року не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував судове рішення суду апеляційної інстанції та направив справу на новий розгляд з передбачених статтею 338 ЦПК України підстав, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Доводи заяви про порушення судом норм процесуального права при постановленні рішення, про перегляд якого подано заяву, зводяться до переоцінки доказів і не свідчать про наявність підстав для перегляду судового рішення відповідно до вимог пункту другого частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4обґрунтованою немає підстав.

Керуючись підпунктом 1 пункту першого розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року, пунктом 4 частини першої статті 355 та статтею 360 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент подання заяви), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У допуску до провадження справи за позовомОСОБА_4 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відділу Держземагенства у м. Павлограді Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення сесії ради та державних актів на землю за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року відмовити.

Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат