У х в а л а

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 757/21143/15-ц

провадження № 61-3966св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична консалтингова служба»,

відповідачі: Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Міністерство юстиції України,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року у складі судді Іваненко С. С. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у складі суддів: Рубан С. М., Желепа О. В., Кабанченко О. А.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична консалтингова служба» (далі - ТОВ «Юридична консалтингова служба») звернулося до суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна та виключення із реєстру записів про обтяження.

На обґрунтування позову зазначено, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 11 лютого 2015 року до товариства перейшли права іпотекодержателя за іпотечним договором від 18 червня 2007 року, предметом якого є: нежилі приміщення з №1 по №31 (групи приміщень №149) (літ. А), нежилі приміщення з №1 по №25, № І (групи приміщень №150) (літ. А) і нежилі приміщення з №1 по №20, № І (групи приміщень №151) (літ. А), розташовані по вул. А. Барбюса, 5-в у м. Києві. Відомості про реєстрацію іпотеки цих приміщень за товариством зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 лютого 2015 року. Таким чином, товариство має право у разі невиконання забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок цих нежитлових приміщень переважно перед іншими кредиторами боржника - товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелком» (далі - ТОВ «Ріелком»).

Разом з тим, товариство позбавлене можливості реалізувати свої права, оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна спірна нерухомість перебуває під арештом та забороною його відчуження, щодо неї зареєстровано такі обтяження: 1) запис про обтяження, внесений 11 грудня 2013 року № 3797981 (спеціальний розділ); 2) запис про обтяження, внесений 12 грудня 2013 року № 3803812 (спеціальний розділ); 3) запис про обтяження, внесений 12 грудня 2013 року № 3804414 (спеціальний розділ); 4) запис про обтяження, внесений 17 квітня 2014 року № 5393777 (спеціальний розділ).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року позов ТОВ «Юридична консалтингова служба» задоволено. Знято арешт з нежилих приміщень з №1 по №31 (групи приміщень № 149), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-в, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 41142222, виданий 10 грудня 2013 року Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, запис про який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12 грудня 2013 року № 3804414 (спеціальний розділ).

Знято арешт з нежитлових приміщень з № 1 по №25, № І (групи приміщень № 150, літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-в, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 41142222, виданий 10 грудня 2013 року Відділом державної виконавчої службі Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, запис про який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12 грудня 2013 року № 3803812 (спеціальний розділ).

Знято арешт з нежитлових приміщень з № 1 по № 20, № І (групи приміщень № 151, літ. А), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-в, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 41142222, виданий 10 грудня 2013 року Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, запис про який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11 грудня 2013 року № 3797981 (спеціальний розділ).

Знято арешт з нежитлових приміщень загальною площею 1 769, 8 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-в та складаються з: нежитлових приміщень з № 1 по № 20, № І (групи приміщень № 151, літ. А) - офіс загальною площею 572, 20 кв. м; нежитлових приміщень з № 1 по № 25, № І (групи приміщень № 150, літ. А) - офіс загальною площею 597, 40 кв. м; нежитлових приміщень з № 1 по № 31 (групи приміщень № 149, літ. А) - офіс загальною площею 600, 20 кв. м, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42970312, виданий 16 квітня 2014 року, виданий відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби України, запис про який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17 квітня 2014 року № 5393777 (спеціальний розділ).

Зобов'язано Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації скасувати (виключити) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження з усіма відомостями, що внесені під № № 3797981 від 11 грудня 2013 року; 3803812 від 12 грудня 2013 року; 3804414 від 12 грудня 2013 року; 5393777від 17 квітня 2014 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «Юридична консалтингова служба» має переважне право перед усіма іншими можливими кредиторами на звернення стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 31 (групи приміщень №149) (літ. А), нежилі приміщення з №1 по №25, № І (групи приміщень №150) (літ. А), нежилі приміщення з №1 по №20, №1 (групи приміщень №151) (літ. А), розташовані по вул. А. Барбюса, 5-в у м. Києві, тому право позивача було порушено та підлягає захисту.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що до товариства перейшли права іпотекодержателя за іпотечним договором від 18 червня 2007 року, предметом якого є: нежилі приміщення з №1 по №31 (групи приміщень №149) (літ. А), нежилі приміщення з №1 по №25, № І (групи приміщень №150) (літ. А) і нежилі приміщення з №1 по №20, № І (групи приміщень №151) (літ. А), розташовані по вул. А. Барбюса, 5-в у м. Києві. Таким чином, товариство має право у разі невиконання забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок цих нежитлових приміщень переважно перед іншими кредиторами боржника - ТОВ «Ріелком». Разом з тим, товариство позбавлене можливості реалізувати свої права, оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна спірна нерухомість перебуває під арештом та забороною його відчуження. Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що право позивача було порушено та підлягає захисту.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення судів та закрити провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позов ТОВ «Юридична консалтингова служба» до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна та виключення із реєстру записів про обтяження підлягає розгляду у порядку господарського судочинства з огляду на його суб'єктний склад. Крім того, стягувачем у виконавчому провадженні, в якому державний виконавець наклав арешт на обтяжене іпотекою майно, є ПАТ «Дельта Банк»; договір відступлення права вимоги від 04 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент», яке уступило в подальшому право вимоги позивачу, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27 липня 2015 року віднесено до категорії нікчемних. Права іпотекодержателя в позивача виникли 11 лютого 2015 року, між тим арешт на спірне майно накладено у квітні 2014 року. Вирішення позову порушує права ПАТ «Дельта Банк», який не залучено до участі у справі.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить скасувати рішення судів та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Юридична консалтингова служба», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що виконавче провадження відкрито 16 квітня 2014 року на підставі наказу господарського суду м. Києва від 04 березня 2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення боргу ТОВ «Ріелком» перед ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 48 430 793 грн 95 коп. В межах провадження накладено арешт на майно боржника. Питання щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні - ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Юридична консалтингова служба» - є предметом судового розгляду в іншій справі та остаточно не вирішено (провадження у справі про заміну сторони у виконавчому провадженні зупинено до розгляду справи, в якій оспорюються правочини відступлення права вимоги). Крім того, державним виконавцем спірне майно обтяжено раніше виникнення у ТОВ «Юридична консалтингова служба» прав іпотекодержателя цього майна.

У відзиві на касаційну скаргу банку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає, що із 02 жовтня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», а тому пріоритетним у застосуванні є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Задоволення позову ТОВ «Юридична консалтингова служба» призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси банку на суму 48 430 793 грн 95 коп., що унеможливлює задоволення вимог держави та вкладників банку згідно черговості задоволення вимог кредиторів. Вирішення позову порушує права ПАТ «Дельта Банк», який не залучено до участі у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2016 року справу призначено до розгляду. 26 січня 2018 року зазначену справу передано до Верховного Суду.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи те, що ПАТ «Дельта Банк» оскаржуються судові рішення з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, дану справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична консалтингова служба» до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна та виключення із реєстру записів про обтяження за касаційними скаргами публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді С. Ю. Мартєв
В. В. Пророк
І. М. Фаловська
С. П. Штелик