Провадження №: 2/752/2299/18
19 березня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Ладиченка С.В.
за участі секретаря судового засідання Мороз О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
в жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
В обґрунтування позову вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23.02.2017 року між нею та ОСОБА_5 При укладенні договору купівлі-продажу відповідач запевнила, що у даній квартирі ніхто не зареєстрований, на підтвердження чого надала довідку по формі №3. Однак згодом, їй стало відомо, що в квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 Зазначені особи в квартирі не проживають, їх речей в квартирі також немає.
Факт реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном.
Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись за адресою зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак судові повістки повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, що на підставі ч. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України дає суд висновок про їх належне повідомлення.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю., зареєстровано в реєстрі №412, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).
Відповідно до п. 7 договору купівлі-продажу від 23.02.2017 року продавець свідчить, що квартира вільна та в ній ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою (форма №3), виданою 22.02.2017 року за №1248/ф ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» м. Києва.
В спірній квартирі відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію №1014 від 22.08.2017 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14.09.2012 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 17.05.2013 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 13.11.2014 року (а.с. 7-10).
Факт відсутності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом про проживання від 09.10.2017 року (а.с.11).
Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ч.4 статті 311 ЦК України гарантовано, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Розподіл судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації АДРЕСА_1), таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації АДРЕСА_1), таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації АДРЕСА_1), такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 ) судовий збір у розмірі 640 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 ) судовий збір у розмірі 640 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 ) судовий збір у розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В.Ладиченко