Провадження№2/235/158/18
Справа №235/6202/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з березня 2007 року сумісно проживала з ОСОБА_6 03.10.2013 року ОСОБА_6 помер. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 01.04.2014 року встановлено факт сумісного проживання однією сімєю її разом з ОСОБА_6 За час сумісного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Тополіна ( колишня Масленко), 52 в м. Красноармійськ. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 23.10.2014 року за відповідачем по справі ОСОБА_5 визнано право власності на 2/3 частину від ? частини житлового будинку , що розташований по вул. Тополіна ( колишня Масленко), 52 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 У звязку з тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину спадкового майна .

В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги, а саме просила визнати право власності на 1/3 частину від ? частини спадкового майна: житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Тополіна, 52 ( колишня Масленко) в м. Покровськ, яке залишилося після смерті ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивачка, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив ( а. с.68-69,71-72).

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а саме визнати за неповнолітнім ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування 1/3 частину від ? житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Тополіна, 52 ( колишня Масленко) в м. Покровськ.

Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки, не подав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 01.04.2014 року встановлено факт сумісного проживання однією сім»єю ОСОБА_1 з ОСОБА_6 з 26.05.2007 року по день його смерті 03.10.2013 року ( а.с. 23).

Від сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 16).

03.10.2013 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 716245 ( а.с. 14).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Тополіна ( колишня Масленко), 52 в м. Красноармійськ ( а.с. 24).

Рішенням красноармійського міськрайонного суду від 23.10.2014 року за ОСОБА_5, відповідачем по справі, спадкоємцем 1 черги, в порядку спадкування визнано право власності на 2/3 частину спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_6, померлого 03.10.2013 року та складається з ? частини житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Тополіна ( колишня Масленко), 52 в м. Красноармійськ( а.с. 25-26).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2016 року відмовлено ОСОБА_1, яка діє від іменті малолітнього сина у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку після смерті ОСОБА_6 у звязку з відсутністю реєстрації в КП БТІ ( а.с. 19).

Як вбачається з копії спадкової справи, зокрема відповіді КП БТІ за № 552 від 27.08.2014 року житловий будинок № 52 по вул. Масленка в м. Покровськ ( м. Красноармійськ) належав ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області від 11.06.2003 року, реєстр № 2995 .

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 12.02.2009 року затверджено мирову угоду про цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ житлового будинку, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме визнано за ОСОБА_7 право власності на ? частину будинку № 52 по вул. Масленко в м. Красноармійську, залишити у власності ОСОБА_6 право власності на ? частину вказаного житлового будинку. ( а.с. 24).

Отже, як вбачається з матеріалів справи спадкодавцем судове рішення, яким визнано право власності за спадкодавцем на ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: м. Красноармійськ, вул. Масленко, 52, не зареєстровано в КП БТІ у звязку зі смертю останнього.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7.02.2014 року "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав", незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Разом із тим, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об"єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об"єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 та 1261 ЦК України неповнолітній ОСОБА_3 та відповідач по справі є спадкоємцями першої черги на спадок після смерті батька, оскільки звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, суд вважає за необхідним зазначити, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням встановленого, зокрема наявністю державної реєстрації права власності за спадкодавцем до 01.01.2013 року, зміни речових права у зв»язку з поділом об»єкту нерухомості на підставі судового рішення та прийняття спадщини сторонами по справі, суд вважає, що позивачка, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 і відсутність реєстрації її права власності на спадщину - 1/2 частини житлового будинку за спадкодавцем, з урахуванням всіх обставин справи, не є підставою для відмови у визнанні права власності за позивачем на спадщину на зазначену частку об»єкту нерухомості.

Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 4 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності спадкодавця на спадкове майно, право власності на 1/3 частину від 1/2 частини будинку в порядку спадкування за законом підлягає визнанню за ОСОБА_3 в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 1218,1268, 1269 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: мкр-н Південний, 23/13 в м. Покровськ, право власності в порядку спадкування на 1/3 частину від ? частини житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Тополіна ( колишня Масленко), 52 в м. Покровськ ( м.Красноармійськ) після смерті ОСОБА_6, який помер 03.10.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13.03.2018 року.

Суддя: