ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 385/939/17

провадження № 22-ц/781/448/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М.; Черненка В.В.

Учасники справи: позивач - ОСОБА_1;

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агро - ритм».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2017 року, у складі головуючого судді - Сліпенко Р.Ю, у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-ритм», про розірвання договорів оренди земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-ритм» (далі ТОВ «Агро-ритм»), про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 25.12.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-ритм» щодо оренди земельної ділянки площею 1,7001 га, кадастровий номер НОМЕР_1, (державний акт серія НОМЕР_2), що знаходиться на території Жакчицької сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, зареєстрованого реєстраційною службою Гайворонського районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі рішення від 19.06.2014 року.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 25.12.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-ритм» щодо оренди земельної ділянки площею 3,09 га, кадастровий номер НОМЕР_4, (державний акт серія НОМЕР_3, що знаходиться на території Жакчицької сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, зареєстрованого реєстраційною службою Гайворонського районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі рішення від 25.12.2014 року.

Вказані договори були укладені на строк - 49 років.

В обґрунтування позову зазначала, що з часу використання TOB «Агро-ритм» вищезазначених земельних ділянок, орендар систематично не сплачує орендну плату орендодавцю, чим порушує істотні умови договорів та позбавляє позивача отримувати прибуток від земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Відповідач жодного разу і ніяким чином не повідомляв її про можливість отримати орендну плату.

Оскільки, з часу укладення договору оренди, відповідач орендну плату не сплачував, чим порушив право позивача, а тому виникло право на звернення до суду із позовом про розірвання договорів.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як незаконне та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що благодійна допомога, яка виплачена позивачу є орендною платою.

Від відповідача не надійшов відзив на апеляційну скаргу у порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1,3 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію та складність даної справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що відповідачем не порушено істотні умови договору.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Аналогічні положення містяться у ст.ст.263, 264 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-УШ від 03.10.2017 року, чинній на час розгляду справи апеляційним судом.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам зазначеного закону.

З матеріалів справи вбачається, між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-ритм» укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,7001 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (державний акт серія НОМЕР_2), що знаходиться на території Жакчицької сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, зареєстрований реєстраційною службою Гайворонського районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі рішення №1387991 від 19.06.2014 року (а.с. 9-10,82-86). Договір оренди земельної ділянки від 25.12.2014 р., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-ритм» щодо оренди земельної ділянки площею 3,0911 га, кадастровий номер НОМЕР_4 (державний акт серія НОМЕР_3), що знаходиться на території Жакчицької сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, зареєстрований реєстраційною службою Гайворонського районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі рішення №18323131 від 25.12.2014 року (а.с.9-10,87-91) (далі-Договори оренди земельної ділянки від 25.12.2014 року ).

Пунктом 3.1. вказаних Договорів земельної ділянки від 25.12.2014 року вбачається, що договори укладені на 49 років.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Договорами земельних ділянок від 25.12.2014 року передбачено, що орендна плата вноситься один раз на рік в строк з 20 серпня по 31 грудня поточного року (п.п.4.3 договорів).

Доводи позовної заяви ОСОБА_1 щодо систематичного неотримання від відповідача орендної плати за Договорами оренди земельної ділянки від 25.12.2014 року спростовуються оригіналами видаткових касових ордерів від 05.09.2014 року про отримання позивачем в рахунок орендної плати за період 2014 - 2015 року, в якості аванса, у розмірі 10000,00 грн., (а.с.123), а від 12.01.2016 року про отримання орендної плати за пай за період 2015 року, в якості аванса, у розмірі 5000,00 грн. (а.с.124). Вказані ордери підписані особисто ОСОБА_1

Отримання вказаних коштів позивач не заперечувала, а також підтвердила отримання коштів на лікування і на поховання брата у вигляді благодійної допомоги, вказані пояснення підтверджуються технічним записом судового засідання (а.с.134).

Обгрунтованим є висновок суду першої інстанції, що відповідач є правомірним орендарем згідно договорів оренди земельної ділянки від 25.12.2014 р., укладених між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-ритм».

Доводи позивача щодо неотримання нею орендної плати спростовуються оригіналами видаткових касових ордерів, що містяться в матеріалах справи та її особистими поясненнями.

Також, правильним є висновок суду, що виплата орендної плати за 2017 рік позивачці ще не виплачено, оскільки календарний рік не закінчився і не порушено термін її виплати, а тому відсутні підстави для розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Згідно п. д) ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: систематична несплата земельного податку або орендної плати

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374 ЦПК України, судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369,ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

21.03.2018 року - виготовлено повне судове рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Суддя: С.М. Єгорова

Суддя: В.В. Черненко