Постанова

Іменем України

5 березня 2018 року

м. Київ

справа № 621/1787/16-ц

провадження № 61-236св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач (заявник) - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Харківгаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року у складі судді Шахової В.В. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року у складі суддів: Котелевець А. В., Піддубного Р. М., Швецової Л. А., у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зміївського районного суду Харківської області від 9 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі № 621/1787/16-ц.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 липня 2016 року представниками публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») був виявлений факт несанкціонованого прихованого підземного вварювання металевої трубки до газопроводу діаметром 15 мм для відбору природного газу на потреби домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого, на підставі договору купівлі-продажу від 19 червня 2010 року є ОСОБА_4 25 липня 2016 року, було припинено газопостачання шляхом механічного від'єднання газових мереж споживача. З приводу виявленого порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме: встановлено наявність несанкціонованого газопроводу, комісія з розгляду актів про порушення 25 липня 2016 року, розрахувала суму вартості необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу у розмірі 97 626 грн 67 коп., та була направлена претензія від 25 серпня 2016 року №01-2898 і запропоновано споживачу в добровільному порядку сплатити заборгованість за спожитий природний газ.

7 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Харківгаз» з такими вимогами: визнати незаконними дії представників ПАТ «Харківгаз»; визнати незаконним акт про порушення №17 від 25 липня 2016 року; визнати незаконним акт про відключення газоспоживаючих приладів від 25 липня 2016 року; визнати незаконним протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Харківгаз» від 16 серпня 2016 року; визнати недійсними акт - розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості від 16 серпня 2016 року; зобов'язати представників ПАТ «Харківгаз» негайно підключити домоволодіння до газопостачання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.; стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 9 листопада 2016 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2016 року, у позові ОСОБА_4 до ПАТ «Харківгаз» відмовлено.

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Зміївського районного суду Харківської області від 9 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначав, що 2 березня 2017 року він звернувся до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про злочин, передбачений частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК), за фактом скоєння крадіжки природного газу через несанкціоновану врізку до системи газопостачання по АДРЕСА_1. 16 березня 2017 року в рамках розслідування вказаного кримінального провадження його з дружиною визнано потерпілими від злочину, допитано в якості потерпілих.

12 червня 2017 року постановою слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області закрито кримінальне провадження за частиною першою статті 185 КК за фактом крадіжки природного газу через несанкціоновану врізку до системи газопостачання по АДРЕСА_1 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). У цій постанові слідчим зроблено висновок, що жодних об'єктивних даних та доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення не добуто. Вважає, що постанова слідчого спростовує обставини, встановлені судом на час розгляду справи, і має важливе значення для її розгляду. ОСОБА_4 вказує, що вищенаведені обставини є нововиявленими та можуть вплинути на висновки суду першої інстанції.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зміївського районного суду Харківської області від 9 листопада 2016 року залишено без задоволення.

При постановленні ухвал суди зробили висновок, що постанова слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 12 червня 2017 року, якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за фактом скоєння крадіжки природного газу, винесена після ухвалення рішень у справі, предметом розгляду були інші обставини, що в розумінні частини другої статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржених рішень), не може бути нововиявленою обставиною. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

У грудні 2017 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ «Харківгаз» і визнати незаконними дії представників ПАТ «Харківгаз»; визнати незаконним акт про порушення №17 від 25 липня 2016 року; визнати незаконним акт про відключення газоспоживаючих приладів від 25 липня 2016 року; визнати незаконним протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Харківгаз» від 16 серпня 2016 року; визнати недійсними акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості від 16 серпня 2016 року; зобов'язати представників ПАТ «Харківгаз» негайно підключити домоволодіння до газопостачання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.; стягнути з відповідача судовий збір. ОСОБА_4 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

На обґрунтування касаційної скарги вказує, що постанова слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 12 червня 2017 року про закриття кримінального провадження за частиною першою статті 185 КК за фактом скоєння крадіжки природного газу через несанкціоновану врізку до системи газопостачання по АДРЕСА_1, спростовує обставини, встановлені судом на момент розгляду справи, має важливе значення для її розгляду і є нововиявленою обставиною в розумінні статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень).

Крім того, посилається на лист Лиманської сільської ради від 3 березня 2017 року та на лист Зміївського відділення ПАТ «Харківгаз» від 22 червня 2017 року про те, що при придбанні будинку покупець не зобов'язаний обстежувати підземні газові мережі. Вважає, що суди не надали належну оцінку цим доказам, і зазначені обставини є нововиявленими, та впливають на ухвалення судом рішення. У провадженні Зміївського ВП ГУНП в Харківській області перебуває два кримінальні провадження стосовно працівників ПАТ «Харківгаз» за частиною першою статті 364 та частиною другою статті 162 КК, щодо порушення недоторканності житла. Вважає, що акт про порушення від 25 липня 2016 року складено незаконно, у зв'язку із порушенням недоторканності житла ОСОБА_4, тому такий доказ є недопустимим.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 надав пояснення до касаційної скарги, в яких посилається на відсутність між ним та відповідачем акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

У лютому 2018 року ПАТ «Харківгаз» надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги і оскаржені рішення залишити без змін. Відзив мотивовано тим, що постанова про закриття кримінального провадження не є підставою для перегляду рішення Зміївського районного суду Харківської області від 9 листопада 2016 року, оскільки ця постанова не спростовує факт наявності несанкціонованого газопроводу в будинку ОСОБА_4, не спростовує підстави донарахування не облікованого об'єму та обсягу природного газу та не підтверджує незаконність дій працівників ПАТ «Харківгаз». Крім того заява про вчинення злочину пред'явлена ОСОБА_4 до відділу поліції після ухвалення рішення Зміївського районного суду Харківської області від 9 листопада 2016 року.

Колегія суддів відхиляє аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких підстав.

Відповідно до частини першої, пункту другого частини другої статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду ухвали суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є серед іншого - істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі). Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

При цьому необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Докази, на які посилається ОСОБА_4 є саме новими, доказами, а не доказами, які підтверджують нововиявлені обставини.

За таких обставин, суди зробили обґрунтований висновок про те, що постанова слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 12 червня 2017 року, якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за фактом скоєння крадіжки природного газу, винесена після ухвалення рішень у справі, і не може бути нововиявленою обставиною в розумінні статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень).

Суди також належним чином дослідили зміст документів, на які посилався заявник зокрема, лист Лиманської сільської ради від 3 березня 2017 року та лист Зміївського відділення ПАТ «Харківгаз» від 22 червня 2017 року про те, що при придбанні будинку покупець не зобов'язаний обстежувати підземні газові мережі, і зробили обґрунтований висновок, що вони також не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржених рішень).

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Оскільки оскаржені судові рішення залишені без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель