Провадження № 22-ц/780/1028/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 13.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області

у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами товарної біржі «Українська спеціалізована лісова біржа», товариства з обмеженою відповідальністю «Ввіко» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до товарної біржі «Українська спеціалізована лісова біржа», ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Ввіко» арбітражного керуючого ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Ввіко» про встановлення факту нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила встановити нікчемними результати аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «Ввіко» за сімома лотами, що відбувся 08 листопада 2017 року; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зобовязання ліквідатора ТОВ «Ввіко» ОСОБА_3 вчинити дії, спрямовані на повторне проведення аукціону за сімома лотами із реалізації майна ТОВ «Ввіко», що відчужувалося шляхом проведення 08 листопада 2017 року товарною біржею «Українська спеціалізована лісова біржа» аукціону з реалізації майна ТОВ «Ввіко».

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову та просила заборонити товарній біржі «Українська спеціалізована лісова біржа» проводити аукціон з реалізації майна ТОВ «Ввіко»; заборонити ліквідатору ТОВ «Ввіко» арбітражному керуючому ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна ТОВ «Ввіко»; заборонити ТОВ «Ввіко» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна ТОВ «Ввіко», яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Остапа Вишні, 1; заборонити субєктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо майна ТОВ «Ввіко».

Заява обґрунтована тим, що 08 листопада 2017 року було реалізовано майно за лотами № № 2, 4. Переможцем аукціону за лотами визначено ОСОБА_4 Аукціон за лотами № № 1, 3, 5, 6, 7 визнано такими, що не відбулися. Відповідачі фактично унеможливили участь позивача в аукціоні та порушили його право як на участь, так і придбання майна. Встановлення факту нікчемності спірного аукціону та застосування наслідків недійсності правочину, незаконне проведення аукціону за лотом № 2 та лотом № 4 підтверджує та зумовлює необхідність забезпечення судом позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, відповідачі товарна біржа «Українська спеціалізована лісова біржа» та ТОВ «Ввіко» подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування доводів апеляційних скарг відповідачі зазначають, що позивач зловживає своїми правами. Позивач зверталася раніше до суду з заявами ідентичного змісту про забезпечення позову з метою свідомого затягування можливості ліквідатору належним чином виконувати свої повноваження. Суд першої інстанції не дослідив співмірності заявлених позовних вимог з видами забезпечення позову, які просив вжити позивач. Заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги не стосуються нерухомого майна, а суд не перевірив яким чином можливе утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Ухвали, які стали підставою для звернення до суду з позовом, скасовані постановами апеляційного суду від 27 грудня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 лютого 2018 року учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу до 06 березня 2018 року.

06 березня 2018 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу суду апеляційної інстанції 07 березня 2018 року. У відзиві позивач зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. ОСОБА_2 не погоджується з результатами торгів, проведених 08 листопада 2017 року, оскільки проведення аукціону суперечить Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства. На момент проведення торгів існували ухвали суду, якими було заборонено біржі проводити аукціон із реалізації майна ТОВ «Ввіко», а ліквідатору було заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна ТОВ «Ввіко», а також заборонено субєктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень та вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідачі провели аукціон з продажу майна за наявності встановленої судом заборони, про яку їм було відомо. Позивач вважає, що існує ймовірність відчуження майна, яке було реалізовано на аукціоні, проведеному 08 листопада 2017 року, з продажу майна ТОВ «Ввіко» (лоти № №2, 4), продажу майна, яке не було реалізовано на вказаному аукціоні, (лоти № №1, 3, 5, 6, 7), що в подальшому може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Інші учасники справи не подавали відзиви на апеляційні скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними з заявленими нею вимогами.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розяснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

У позовній заяві ОСОБА_2 вказує на те, що вона мала бажання придбати майно, що передано на аукціон. Однак, вона не змогла реалізувати своє право на участь у аукціоні, так як за вказаною в оголошенні адресою заявки на участь в аукціоні не приймалися, а офіс був зачинений та не функціонував.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просить встановити нікчемними результати аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «Ввіко» за сімома лотами, що відбувся 08 листопада 2017 року та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зобовязання ліквідатора ТОВ «Ввіко» ОСОБА_3 вчинити дії, спрямовані на повторне проведення аукціону за сімома лотами із реалізації майна ТОВ «Ввіко», що відчужувалося шляхом проведення 08 листопада 2017 року товарною біржею «Українська спеціалізована лісова біржа» аукціону з реалізації майна ТОВ «Ввіко».

З ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2017 року вбачається, що судом заборонено Товарній біржі «Українська спеціалізована лісова біржа» проводити аукціон з реалізації майна ТОВ «Ввіко»; заборонено ліквідатору ТОВ «Ввіко» арбітражному керуючому ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна ТОВ «Ввіко»; заборонено ТОВ «Ввіко» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна ТОВ «Ввіко», яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Остапа Вишні, 1; заборонено субєктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонено вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо майна ТОВ «Ввіко».

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявлені ОСОБА_2 заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими нею вимогами.

Так, суд ніяким чином не мотивував свій висновок, та не зазначив, чому ж він вважає, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Оскаржувана ухвала не містить жодного обґрунтування, яким чином відсутність заборони Товарній біржі «Українська спеціалізована лісова біржа» проводити аукціон, заборони ліквідатору ТОВ «Ввіко» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна, заборони субєктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення про визнання нікчемними результатів аукціону з продажу майна.

З матеріалів справи вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, жодним чином не утруднить та не зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовної вимоги про встановлення нікчемності результатів аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «Ввіко», оскільки після набуття чинності судовим рішенням про задоволення заявлених позовних вимог результати аукціону вважатимуться недійсними з моменту їх встановлення, без будь-яких додаткових заходів виконання.

Також судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 просила встановити нікчемними результати аукціону за сімома лотами. Однак, аукціони проведено лише за двома лотами №№ 2, 4, а аукціони за лотами № № 1, 3, 5, 6, 7 визнано такими, що не відбулися у звязку з відсутністю учасників.

Отже, позивач просив встановити нікчемність аукціону за лотами 1, 3, 5, 6, 7, що не був проведений. При цьому жодних мотивів вжиття заходів забезпечення зазначених позовних вимог суд не навів, та не зазначив, яка ж норма закону надає суду право забезпечити вимоги про визнання недійсними неукладених правочинів.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 в частині заборони Товарній біржі «Українська спеціалізована лісова біржа» проводити аукціон з реалізації майна ТОВ «Ввіко», заборони ліквідатору ТОВ «Ввіко» арбітражному керуючому ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна ТОВ «Ввіко», заборони ТОВ «Ввіко» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна ТОВ «Ввіко, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що забезпечення позову у зазначений спосіб не забезпечить можливість його виконання, а навпаки унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Так, у позовній заяві ОСОБА_2 просила, зокрема, зобовязати ліквідатора ТОВ «Ввіко» ОСОБА_3 вчинити дії, спрямовані на повторне проведення аукціону за сімома лотами із реалізації майна ТОВ «Ввіко».

В той же час, в ухвалі про забезпечення позову, суд забороняє вчиняти дії, які позивач просить зобовязати вчинити відповідачів.

Отже, заходи забезпечення позову, які просив застосувати позивач є не співмірними заявленим позовним вимогам, за свою суттю не забезпечують зазначених вимог і в разі задоволення позову фактично будуть перешкоджати відповідачам вчиняти дії направленні на виконання рішення суду.

За таких обставин, вжиття судом зазначених заходів забезпечення позову не ґрунтується на вимогах ст.ст. 149, 150 ЦПК України і фактично є втручанням у господарську діяльність відповідачів у вигляді штучно створених перешкод для реалізації ними своїх повноважень.

Обставини, на які ОСОБА_2 посилається у відзиві на апеляційну скаргу, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки в них викладені доводи на підтвердження позовних вимог та не зазначені обставини, які на думку позивача спростовують доводи апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд проігнорував вимоги ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 150 ЦПК України та розяснення Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав до забезпечення позову.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування судового рішення з постановленням нової постанови про відмову ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги товарної біржі «Українська спеціалізована лісова біржа», товариства з обмеженою відповідальністю «Ввіко» задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2017 року скасувати та прийняти постанову.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до товарної біржі «Українська спеціалізована лісова біржа», ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Ввіко» арбітражного керуючого ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Ввіко» про встановлення факту нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Фінагеєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_5