Справа №498/1110/17
Провадження по справі №2/498/70/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року смт. В.Михайлівка Одеської області
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Ткачук О.Л.,
при секретарі Козачінській Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
До Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що 22.08.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір №407, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25,00% річних. В якості забезпечення виконання зобовязання за договором 22.08.2006 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №407 до кредитного договору №407, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязується перед Банком відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором №407 від 22.08.2006 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Через невиконання ОСОБА_1 умов договору, Банк звернувся з позовом до Великомихайлівського районного суду Одеської області про стягнення кредитної заборгованості. 02.08.2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області ухвалено рішення по цивільній справі №2/1508/274/2012 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги Банку задоволено. Оскільки договір не було розірвано,а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то з моменту ухвалення рішення було нараховано відсотки та пеню, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 07.12.2017 рік складає 6210,31 грн., з яких: 1745,27 грн.- прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.03.2010 по 11.07.2017 рр.; 70,00 грн. прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 01.03.2010 по 07.12.2017 рр.; 311,47 грн. пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 07.12.2016 по 07.12.2017 рр.; 679,70 грн. пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 07.12.2016 по 07.12.2017 рр.; 1857,06 грн.- інфляційні втрати за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 07.12.2014 по 07.12.2017рр.; 1122,75 грн. інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів з 07.12.2014 по 07.12.2017 рр.; 213,93 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 07.12.2014 по 07.12.2017 рр. Тому, просять стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №407 від 22.08.2006р. у розмірі 6210,31 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено договір №407 від 22.08.2006 року, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в сумі 5000 грн. терміном до 06 грудня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25% річних.
Згідно пункту 1.1. договору Банк зобовязується надати позичальнику на умовах Договору кредит в сумі 5000,00 гривень, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит сумі 5000,00 гривень та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 25,0 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором.
22 серпня 2006 року, в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між Банком, позичальником та ОСОБА_2 був укладений договір поруки.
Згідно пункту 1.1 договору поруки поручитель зобовязується перед банком відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором №407 від 22.08.2006 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.
Відповідно до п.2.1 договору поруки, у разі порушення боржником виконання зобовязання, кредитор має право вимагати від поручителів виконання зобовязання боржника перед кредитором, згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором.
Також судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство з метою створення умов для більш ефективної реалізації державою своїх прав власника і функцій держави. Засновником банка є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій на всю суму статутного фонду. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та статуту банку держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261», 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».
Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до договору поруки відповідачка ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням відповідача ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору і полягають у поверненні кредиту, відсотків, сплаті неустойки та відшкодуванні збитків. Тому, обов'язок по поверненню кредитних коштів необхідно покласти на позичальника ОСОБА_1В та поручителя ОСОБА_2
Однак, встановлені кредитним договором терміни повернення даного кредиту (основної суми) та терміни сплати процентів за кредит відповідачем не дотримуються.
На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
В продовж дії Договору відповідачем порушено вимоги Договору, щодо своєчасності та розміру сплати кредиту і процентів, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобовязання за Договором, у звязку з чим, станом на 07 грудня 2017 року у відповідача за договором виникла заборгованість, яка на теперішній час не погашена, у розмірі 6210,31 грн., з яких: 1745,27 грн.- прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.03.2010 по 11.07.2017 рр.; 70,00 грн. прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 01.03.2010 по 07.12.2017 рр.; 311,47 грн. пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 07.12.2016 по 07.12.2017 рр.; 679,70 грн. пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 07.12.2016 по 07.12.2017 рр.; 1857,06 грн.- інфляційні втрати за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 07.12.2014 по 07.12.2017рр.; 1122,75 грн. інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів з 07.12.2014 по 07.12.2017 рр.; 213,93 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 07.12.2014 по 07.12.2017 рр.
Дія договору кредиту закінчилася 22 серпня 2009 року.
Станом на день розгляду справи судом, ОСОБА_1 не погасив наявну станом на 07.12.2017 року заборгованість за кредитним договором №407 від 22.08.2006 року.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1В порушив умови кредитного договору №407 від 22.08.2006 року.
Як з`ясував суд, вказаний вище кредитний договір, не був визнаний судом незаконним чи таким, що порушує будь-чиї інтереси та є дійним на сьогодні і ніким не був оскаржений.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеним між сторонами договором та нормами чинного законодавства України.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, в сумі 6210,31 грн., з яких: 1745,27 грн.- прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.03.2010 по 11.07.2017 рр.; 70,00 грн. прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 01.03.2010 по 07.12.2017 рр.; 311,47 грн. пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 07.12.2016 по 07.12.2017 рр.; 679,70 грн. пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 07.12.2016 по 07.12.2017 рр.; 1857,06 грн.- інфляційні втрати за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 07.12.2014 по 07.12.2017рр.; 1122,75 грн. інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів з 07.12.2014 по 07.12.2017 рр.; 213,93 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 07.12.2014 по 07.12.2017 рр.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1600,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 265, 268, 280-285 ЦПК України,-
Копію заочного рішення надіслати ОСОБА_1, ОСОБА_2 не пізніше двох днів з дня його проголошення рекомендованою кореспонденцією.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.Л. Ткачук