Провадження № 2/185/1039/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Гордиченко Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлоград Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1/4 частини від заробітку відповідачів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона є опікуном малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час відповідачі матеріальну допомогу на утримання дитини не надають, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Сама ж вона не має можливостей для всебічного та повного забезпечення дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідачів не надходило.

Відповідачі не скористалися правом подати до суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом по справі встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіює свідоцтва про народження (а.с. 8).

Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відношенню до їх малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 755 від 08.11.2017 року позивач ОСОБА_1 є опікуном малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з опікуном у будинку АДРЕСА_1

На теперішній час відповідачі матеріальну допомогу на утримання дитини не надають, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Як передбачає ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина має право на своє утримання під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється віл обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідачів чи знаходження на їх утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких вони зобов'язані утримувати, матеріального стану, будь-яких зобов'язань іншого характеру, зважаючи на положення ст. 27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за можливе зобов'язати відповідачів виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно з кожного, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 19 грудня 2017 року.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, ідент. номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідент. номер НОМЕР_2, на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 грудня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідент. номер НОМЕР_2, на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 грудня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ідент. номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі по 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. з кожного

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко