АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6468/16-ц Номер провадження 22-ц/786/200/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Хіль Л.М.

секретаря Лимар О.М.,

за участі: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача Васюти А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2017 року

за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», комунального підприємства Полтавської міської ради «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. Вказував, що 08 грудня 2015 року близько 16 годині 30 хвилин він, керуючи належним йому на праві власності автомобілем ВАЗ - 21213 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Гребінки навпроти будинку № 65 в м. Полтаві, рухаючись зі швидкістю 25-30 км/год потрапив у ДТП, яке сталося через попадання під праве колесо автомобіля кришки люка каналізаційного колектора, в якого був відсутній елемент кріплення. Внаслідок вказаних подій позивачу була завдані збитки у розмірі 35 180 грн. - на відновлювальний ремонт автомобіля; 3 229, 45 грн. - відновлення здоров'я; 792, 85 грн. - проведення оцінки пошкоджень автомобіля. Просив стягнути вказані грошові кошти з відповідача, а також відшкодувати завдану моральну шкоду, яку оцінив у розмірі 20 000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Згідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, зі змінами, що були внесені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набули чинності 15 грудня 2017 року, у зв'язку із початком роботи Верховного Суду, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вбачаючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності вищевказаної редакції Кодексу, то розгляд справи проводиться колегією суддів за положеннями, що діють після набрання чинності редакції Кодексу від 15 грудня 2017 року.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08 грудня 2015 року близько 16.30 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, який належить останньому на праві власності, рухаючись по вул. Гребінки в м. Полтаві потрапив в дорожньо-транспортну пригоду навпроти будинку № 65, через попадання під колеса кришки люка каналізаційного колектора, в якого був відсутній елемент кріплення, внаслідок чого автомобіль втратив керування та зіткнувся з деревом на узбіччі.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 08 грудня 2015 року і схеми до вказаного протоколу на місці ДТП виявлено кришку каналізаційного люка, без ознак «вушка», який лежить на правому узбіччі дороги (а.с. 17).

Згідно до виписки № 8876 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого травматологічного відділення від 14 грудня 2015 року, ОСОБА_2 08 грудня 2015 року доставлений в І МКЛ, госпіталізований в ургентному порядку в травматологічне відділення внаслідок травми отриманою при ДТП. За наслідками лікування поставлено діагноз: струс головного мозку, забійна рана тім'яної ділянки голови з пошкодженням апоневрозу, забійні рани обох колінних суглобів (а.с. 23).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 010716 від 08 липня 2016 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 21213 ЗНГ внаслідок ДТП, яка сталася 08 грудня 2015 року, з технічної точки зору становить 35 180 грн. (а.с. 42-58).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивач не навів жодного встановленого факту неналежного утримання підприємством «Полтававодоканал» кришки оглядового каналізаційного колодязя та не надав належних та допустимих доказів, яким це підтверджується. Крім того, вимоги щодо стягнення моральної шкоди суд вважав також не підтверджені.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, для застосування положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України необхідно довести, що шкоду позивачу завдано саме неправомірними діями чи бездіяльністю особи, на яку покладається відповідальність відшкодувати шкоду, а саме необхідна наявність таких складових елементів як: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) прямий причинний зв'язок між першим та другим елементами та г) вина завдавача шкоди.

Так, особою, яка відповідальна за зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків та інших елементів каналізаційної системи навпроти будинку № 65 по вул. Гребінки у м. Полтаві є КП Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», на балансі якого і перебуває аварійний каналізаційний колодязь та кришка люка.

На запит апеляційного суду КП«Полтававодоканал» повідомив, що каналізаційний колодязь та кришка люка навпроти будинку № 65 по вул. Гребінки у м. Полтаві перебуває на балансі підприємства.

Пунктами 1.1,12.2.2,12.2.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5 липня 1995 року № 30 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 липня 1995 року за № 231/767 передбачено, що ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України, зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі та під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням.

Проте, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження періодичної перевірки стану цілісності колодязя.

Отже, саме, невиконання КП«Полтававодоканал» обов'язків, щодо належного обслуговування вказаного каналізаційного колодязя та кришки люка було причиною ДТП, що сталася 08 грудня 2015 року за участю ОСОБА_2

З висновку судової автотехнічної експертизи по справі вбачається, що в даній дорожній ситуації наїзд автомобіля НОМЕР_3 правим переднім колесом на пошкоджену кришку люка каналізаційного колодязя, яка внаслідок відсутності надійного кріплення змістилася зі свого посадочного місця, а праве переднє колесо провалилося в люк, призвів до не контрольованої водієм змін напрямку руху автомобіля праворуч та втрати керованості ним з подальшим виїздом на праве узбіччя і зіткненням з деревом. Пояснення водія ОСОБА_2 в частині вказаних ним обставин та механізму даної дорожньо-транспортної пригоди в повному обсязі з технічної точки зору не позбавлені технічної спроможності.

Водій автомобіля ВАЗ -21213 ЗНГ ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди та в діях водія невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з даною пригодою не вбачається.

Наїзд автомобіля НОМЕР_2 правим переднім колесом на пошкоджену кришку люка каналізаційного колодязя, яка внаслідок відсутності надійного кріплення змістилася зі свого посадочного місця, а праве переднє колесо провалилося в люк, призвів до не контрольованої водієм змін напрямку руху автомобіля праворуч та втрати керованості ним з подальшим виїздом на праве узбіччя і зіткненням з деревом, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням даної ДТП ( т.2,а.с.15-21).

Таким чином, спеціалістом- експертом підтверджений прямий причинний зв'язок між неналежним станом кришки люка каналізаційного колодязя та настання негативних наслідків для водія пошкодженого автомобіля.

Вказаний висновок експертизи відповідачем не спростований.

Разом з тим, приймаючи до уваги висновки експертного автотоварознавчого дослідження від 08.07.2016р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача за станом на час ДТП складає 59 988,20 грн., що перевищує його ринкову вартість - 35180 грн., тобто автомобіль до відновлення економічно не доцільний і є фізично знищеним, проти чого не заперечує ОСОБА_2 ( т.1,а.с.32-42).

Відповідно п.30.1 ст.30 Закону України «Про страхування», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлений ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно п.30.2 ст.30 Закону України «Про страхування», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З висновку експерта № 090118 судової автотоварознавчої експертизи по даній цивільній справі від 26 лютого 2018 року вбачається, що ринкова вартість автомобіля НОМЕР_4 в технічному стані на час ДТП та у цінах на час проведення експертизи становить 37 678,89 грн. Ринкова вартість вказаного автомобіля з урахуванням пошкоджень отриманих під час ДТП не визначалась. Вартість утилізації автомобіля становить - 4 586,40 грн.

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля у цінах на час проведення експертизи та з урахуванням вартості залишків, з технічної точки зору, становить 33092, 89 грн.

Виходячи з наведено, витрати на відновлений ремонт автомобіля НОМЕР_2, перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджено вказаним висновком експерта № 090118 від 26 лютого 2018 року (Т.2, а.с. 58).

Виходячи з приписів ст.30 Закону України «Про страхування» на користь позивача

підлягають відшкодуванню матеріальні збитки, що складають 33092, 89 грн. та витрати по оплаті висновку експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 792,85 грн. (Т.1, а.с. 59).

Крім того, враховуючи завдану шкоду здоров'ю ОСОБА_2, вимоги по відшкодуванню витрат на лікування підлягають частковому задоволенню в сумі, що підтверджені квитанціями в розмірі 2699, 45 грн. (т.1, а.с. 60-63). Всьогопідлягають відшкодуванню матеріальні збитки у розмірі 36585,19 грн.

Оцінюючи ступінь моральних страждань позивача у зв'язку з пошкодженням автомобіля та отримані тілесні ушкодження, колегія суддів вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню із стягненням 5 тис. грн. у їх відшкодування.

При цьому колегія суддів виходить з того, що позивач внаслідок ДТП отримав струс головного мозку, забійну рану тім'яної ділянки голови, забій рани обох колінних суглобів, у зв'язку з чим з 8 по 14 грудня 2015р. знаходився на стаціонарному лікуванні.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В силу положень ст.ст.133, 141 ЦПК України з КП«Полтававодоканал» підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 1702,15 грн. та витрати по оплаті судової автотоварознавчої експертизи в сумі 2185 грн.

Крім того, постановлюючи рішення про стягнення на користь позивача суми відшкодування автомобіля, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, про що роз'яснено в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов'язати ОСОБА_2 після відшкодування збитків передати залишки автомобіля НОМЕР_2 КП«Полтававодоканал».

Рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні вимог до комунального підприємства Полтавської міської ради «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця», залученого до участі в справі ухвалою від 02.11.2016р., слід залишити без змін, так як в цій частині воно не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 3,4 ч. 1 ст. 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2017 року скасувати, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 36585,19 грн., завданої внаслідок ДТП та у відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн.

Стягнути з Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1702,15 грн. та витрати по оплаті експертизи - 2185 грн.

Зобов'язати ОСОБА_2 після відшкодування збитків передати залишки автомобіля НОМЕР_2 КП«Полтававодоканал».

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до КП«Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ О. В. Прядкіна

Судді: /підпис/ О. І. Обідіна

/підпис/ Л.М.Хіль

Повний текст постанови складено 21.03.2018р.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О. В. Прядкіна