Справа № 357/7891/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора №6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що йому на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2, який являється його рідним братом, зареєстрований за вказаною адресою, однак фактично не проживає у квартирі з січня 2016 року. Факт реєстрації відповідача за зазначеною адресою створює для позивача ряд незручностей та перешкоджає повноцінно розпоряджатись власним майном, а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 15.08.2017 року було відкрито провадження по справі.

У зв'язку із звільненням судді ОСОБА_5, 15.01.2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу справу розподілено судді Кошель Б.І.

Оскільки вказана позовна заява подана до суду до набрання чинності нової редакції ЦПК України та на момент набрання чинності цієї редакції Кодексу провадження у справі вже відкрито, тому відповідно до п. 9 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора № 6 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає розгляду за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Ухвалою суду від 22.01.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався.

Третя особа, у встановлений судом строк своїм правом подати пояснення щодо позову також не скористалась.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та членам його сім'ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 02.04.1998 року.

ОСОБА_4 подарував свою частину ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування від 08.07.2000 року.

Як вбачається із матеріалів справи, з січня 2016 року по даний час відповідач не проживає в даному житловому приміщенні, що підтверджується актом КП БМР ЖЕК №6 №22/236 від 09.08.2017 року.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Зі змісту ст. 319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Положеннями статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, оскільки не проживає у вказаній квартирі більше одного року без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258-259, 265, 268, 279, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б. І. Кошель