Справа № 183/675/17
№ 2/183/197/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.

секретаря Демяненка Р.К.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

09 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з серпня 2014 року (за минулий час) до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача понесені інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у розмірі 2 859,87 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 25 липня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду, яке набрало законної сили 07.10.2013 року, шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач з серпня 2014 року ухиляється від утримання їх спільної дитини, добровільно ніякої іншої матеріальної допомоги не надає, всі прохання про матеріальну допомогу дитині, з боку відповідача ігноруються, що ставить ОСОБА_1 в тяжке матеріальне становище. Також позивач зазначає, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, що проживає з ним, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає, він працює, придбав майно за місцем проживання. При цьому, позивач просить стягнути аліменти у розмірі у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, і вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі.

Ухвалою суду від 13 лютого 2017 року відкрите провадження у справі.

01 березня 2017 року судом винесено ухвалу про доручення компетентному суду Словаччини, за місцем проживання відповідача, провести процесуальні дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у звязку з чим, в порядку ст.201 ЦПК України, в редакції 2005 року, судом зупинено провадження у справі.

22 листопада 2017 року з районного суду м. Свидник, Словаччина на адресу Новомосковського міськрайнного суду надійшли матеріали доручення, у звязку з чим ухвалою суду від 22.11.2017 року поновлено провадження у справі.

За результатами підготовчого провадження ухвалою суду від 26 січня 2018 року справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду з заявою, у якій просить розгляд справи по суті проводити у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 був допитаний компетентним судом, на виконання ухвали суду Новомосковському міськрайонному суду направлено протокол пояснень відповідача ОСОБА_2 від 07 листопада 2017 року, переклад зі словацької мови на українську мову виконано перекладачем ОСОБА_4, у відповідності до якого ОСОБА_2 повідомляє, що визнає право ОСОБА_1 на призначення аліментів, але принципово не погоджується з їх розміром та з датою їх виплати не від серпня 2014 року, а з дати подання заяви про виплату аліментів. Також зазначає, що аліменти у розмірі ? частки від його місячної заробітної плати є надто високим, оскільки у Словацькій Республіці він створив нову сімю, взяв іпотеку, різні кредити, та працюючи дрібним підприємцем не має постійного розміру заробітку. Хоче і надалі платити аліменти на неповнолітню дочку в розмірі 50 євро на місяць.

Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 25 липня 2003 року по 07 жовтня 2013 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, про що свідчать копія свідоцтва про шлюб та копія заочного рішення про розірвання шлюбу (а.с. 4,5).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, остання народилася 17 липня 2006 року, її батьками значаться сторони по справі (а.с. 6).

У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з матірю, в силу ст.81 ЦПК України, суду не подано даних про те, що відповідач надавав матеріальну допомогу своїй дочці. Подані відповідачем копії квитанцій про здійснення грошових переказів на імя позивача містять дані про їх здійснення без цільового призначення у період з 18.06.2012 року по 26.11.2014 року, тобто в період, коли сторони, в тому числі, перебували у шлюбі. В 2017 році відповідач почав здійснювати грошові перекази на користь позивача в липні 2017 року, тобто після того, як ним отримано ухвалу про відкриття провадження по справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд, на виконання вимог пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» враховує матеріальний стан платника аліментів, який у своїх поясненнях не заперечував факт наявності постійного місця роботи, за яким отримує заробітну плату в більшому розмірі, ніж мінімальна, встановлена законодавством України. Даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Позов ОСОБА_1 був предявлений 09 лютого 2017 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Обовязок доказування цих обставин, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, покладається на позивача. Позивачем не подано доказів того, що нею вживалися заходи для одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати, в звязку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову.

Також у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути відповідача на користь позивача понесені інші судові витрати, повязані з розглядом справи у розмірі 2 859,87грн., які складаються з: послуги перекладу матеріалів з української на словацьку мову та послуг з надання допоміжної офісної діяльності (нотаріальне засвідчення перекладу) у розмірі 2 231,00 грн., послуги з нотаріального засвідчення перекладу на словацьку мову у розмірі 150,00 грн., поштові послуги за пересилання документів у розмірі 17,80 грн. та 127,00 грн., а також послуги перекладу матеріалів зі словацької мови на українську мову та послуг з надання допоміжної офісної діяльності (нотаріальне засвідчення перекладу) у розмірі 334,00 грн.

Керуючись ст. 180, 182, 184 ч.1, ст. 191 СК України, ст.ст. 10,12,76,81,89,141,263,265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 лютого 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 859 (дві тисячі вісімсот пятдесят девять гривен) 87 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в тридцятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.