Постанова

Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 662/1135/15-ц

провадження № 61-4608св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О.,

Кузнєцова В. О.,

ОлійникА. С. (суддя - доповідач),

Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Херсонської області у складі колегії суддів: Майданіка В. В., Кутурланової О. В., Орловської Н. В. від 5 липня 2016 року.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 16 серпня 2014 року на полі , яке знаходиться на відстані 3 км від с. Захарівка Новотроїцького району Херсонської області, відповідач наніс йому дерев'яною палицею декілька ударів по руці, чим завдав тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому четвертої п'ясної кістки лівої кисті, крововиливу в м'які тканини лівої кисті, дев'яти саден на тильній поверхні лівої кисті. У зв'язку з такими діями відповідач зазнав ушкодження свого здоров'я, у період з 16 серпня по 12 вересня 2014 року знаходився на лікуванні в районній лікарні. Завдані тілесні ушкодження спричинили йому моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях. Просив відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 травня 2016 року в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано жодного доказу завдання йому фізичної та моральної шкоди діями саме відповідача, наявності причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням відповідача, а також вини відповідача в її заподіянні.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 5 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 травня 2016 року скасовано й ухвалено нове про часткове задоволення позову.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 у дохід держави судовий збір у розмірі 255 грн 78 коп.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального і процесуального права, ґрунтуються на неповному з'ясуванні обставин справи. Суд першої інстанції не звернув уваги на докази у справі на підтвердження вини відповідача у завданні позивачу тілесних ушкоджень, а саме: пояснення позивача, показання свідка ОСОБА_6, висновок експерта судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи, проведеної в межах досудового розслідування, відкритого кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що позивач під час досудового розслідування і до цього часу вказував на відповідача як особу, яка завдала йому тілесні ушкодження, про що також зазначав на освідуванні під час судово-медичних експертиз та додаткової експертизи в межах кримінального провадження, позивач неодноразово подавав заяви, в яких скаржився на не розслідування органом досудового розслідування цієї справи, на порушення строків розслідування. Апеляційний суд також виходив з того, що сам факт відсутності вироку суду, що набрав законної сили стосовно відповідача з приводу завдання позивачу тілесних ушкоджень, не може розглядатися як підтвердження відсутності вини відповідача.

У серпні 2016 року ОСОБА_5 подав касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Херсонської області від 5 липня 2016 року.

21 вересня 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

30 листопада 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 січня 2018 року справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди передано до Верховного Суду.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування на підставі неодноразових довідок з СВ Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області його причетність до вчинення кримінального правопорушення за ознаками частини першої статті 122 КК України не встановлено, протягом двох років підозру не оголошено. В судовому засіданні було надано доказ його невинуватості, а саме: висновок судового експерта № 19/Н від 9 червня 2015 року, відповідно до якого встановлено нанесення інших тілесних ушкоджень. Не відповідають дійсності показання свідка ОСОБА_6, оскільки вона є зацікавленою особою, а свідок ОСОБА_7 спростував її показання, вказуючи на те, що тілесні ушкодження у позивача не могли утворитися при обставинах, на які він вказує. Під час розгляду справи в апеляційному суді сторонам було роз'яснено право заявити клопотання про призначення судово-медичної експертизи на предмет встановлення тілесних ушкоджень, характер, локалізації, ступеня тяжкості та обставини, вказані сторонами, але позивач відмовився провести таку експертизу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд апеляційної інстанції, за відсутності вироку суду у кримінальному провадженні від 16 серпня 2014 року, де ОСОБА_4 є потерпілим, визнав його винним у завданні тілесних ушкоджень. Отже, без проведення судово-медичної експертизи на предмет встановлення тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_4, без вироку суду, який набрав законної сили у кримінальному провадженню, суд апеляційної інстанції на припущеннях задовольнив частково позов.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду Херсонської області від 5 липня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до статті 11 ЦК України є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 16 серпня 2014року сталася подія, за наслідками якої ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №254/Н від 18 серпня 2014 року встановлено, що у ОСОБА_4 було виявлено пошкодження у вигляді закритого перелому четвертої п'ясної кістки лівої кисті, крововиливу в м'які тканини кисті, дев'яти саден на тильній поверхні лівої кисті від дії тупого предмета, можливо 16 серпня 2014 року (а.с.2).

Згідно висновку експерта додаткової судово-медичної експертизи № 19/Н від 9 червня 2015 року, що у ОСОБА_4 виявлено пошкодження у вигляді: закритого перелому четвертої п'ясної кістки лівої кисті без заміщення відламків, крововиливу у м'які тканини кисті, дев'яти саден на тильній поверхні лівої кисті. Зазначені пошкодження утворилися від дії тупого предмета, можливо 16 серпня 2014 року та відносяться до середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров'я (а.с. 66).

За вказаним фактом 16 серпня 2014 року було відкрито кримінальне провадження № 0000740 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно листа - відповіді слідчого СВ Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області № 0745/38/2-2016 від 4 квітня 2016 року, досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні триває і до цього часу, підозру ОСОБА_5 не оголошено.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 21 квітня 2015 року скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Новотроїцького РВ УМВС України в Херсонській області про закриття кримінального провадження №0000740, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 березня 2015 року, за заявою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України, задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову слідчого СВ Новотроїцького РВ УМВС України в Херсонській області про закриття кримінального провадження №0000740 від 31 березня 2015 року у зв'язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. Зобов'язано слідчого СВ Новотроїцького РВ УМВС України в Херсонській області відновити досудове розслідування та провести додаткову перевірку обставин правопорушення, а саме: провести слідчий експеримент за участю ймовірного підозрюваного ОСОБА_5 та усунути суперечності у експертизах (а.с. 78, 79).

Згідно положень частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки відшкодування шкоди є мірою цивільно-правової відповідальності, то вона може бути відшкодована за наявності таких умов:1) протиправність діяння (дії чи бездіяльність); 2) наявність негативних наслідків (шкоди); 3) причинний зв'язок між ними; 4) вина правопорушника.

Апеляційний суд на підставі досліджених доказів: висновків судово-медичної експертизи; додаткової судово-медичної експертизи, показань свідків ОСОБА_6 (дружини позивача), ОСОБА_7 ( брата відповідача), відповідей начальника слідчого відділу Новотроїцького відділення поліції Генічеського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області, відповідно до статті 212 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року №1618-IV), дійшов висновку про вину відповідача, який своїми діями завдав шкоди позивачу.

Доводи касаційної скарги про те, що з урахуванням положень статті 62 Конституції України, за відсутності вироку суду про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, рішення апеляційного суду є незаконним, не спростовують висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно частини четвертої статті 61 ЦПК України(в редакції від 18 березня 2004 року №1618-IV) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відсутність вироку суду про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 не є підставою відмови у позові, оскільки відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року №1618-IV) наявність вироку була б обов'язковою для суду у вказаній справі лише з питань, чи мали місце дії - 16 серпня 2014 року і чи вчинені вони ОСОБА_8, тобто такі обставини не підлягали б доказуванню. За відсутності вироку суду зазначені обставини підлягають встановленню у вказаній цивільній справі.

Здійснення особою правопорушення тягне за собою юридичну відповідальність. Цивільно-правова відповідальність настає, зокрема, за заподіяння позадоговірної шкоди особистості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності у деліктних правовідносинах особа звільняється від відповідальності відшкодувати моральну шкоду, якщо доведене, що остання заподіяна не з її вини.

Отже, з урахуванням положень статті 1167 ЦК України та принципу змагальності цивільного процесу (статті 10, 60 ЦПК України в редакції від 18 березня 2004 року №1618-IV) на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції про вину відповідача у завданні шкоди позивачу, а зводяться до переоцінки доказів.

За правилами частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції врахував характер та обсяг моральних страждань позивача, пов'язаних з ушкодженням його здоров'я, внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю позивача і при цьому виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної скарги залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, перевіривши доводи в межах касаційної скарги, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду .

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 5 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді:С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов А. С. Олійник Г. І. Усик