Справа № 473/670/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2018 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Ротар М.М. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ательє Головні убори до регіонального відділення Фонду Державного майна України по Миколаївській області, Фонд державного майна України, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Натальчишина ОСОБА_4 ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2018 року позивач ТОВ Ательє Головні убори звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просило визнати за ТОВ АтельєГоловні убори право власності на нежитлове приміщення загальною площею 34,9 кв.м., що розташоване в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Одеській 20.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу державного майна і приміщення ательє Головні убори від 29.08.1995 року, укладеного між представництвом Фонду державного майна України у Вознесенському районі та Товариством покупців членів трудового колективу ательє Головні убори у власність товариства було передане державне майно та приміщення ательє Головні убори. Договір був зареєстрований у Вознесенській районній раді народних депутатів 30.08.1995 р. № 9. Також позивач зазначає, що після укладення договору товариство покупців повинно було в місячний строк здійснити державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності. Оскільки вказаний дій вчинено не було, то реєстратором було відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки не пред'явлено документи, які б підтверджували утворення юридичної особи. Крім того реєстратором було виявлено, що за адресою вул. Кірова 20 в м. Вознесенську зареєстровано частину нежитлової будівлі за іншими особами. Реєстрація даного підприємства ТОВ Ательє Головні убори була здійснена 09.08.2017 року.

Однак рішенням реєстратора було відмовлено, оскільки неможливо провести реєстрацію цілої частини на заявлений об'єкт нерухомого майна за позивачем, так як вказана обставина порушить права встановлені ст.358 ЦК України третіх осіб, які є власниками частин нежитлової будівлі за цією ж адресою. Визначити частку із поданого договору купівлі-продажу не є можливим. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати за ним в судовому порядку право власності на нежитлове приміщення загальною площею 34,9 кв.м., що розташоване за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ, вул. Одеська 20.

Дослідивши матеріали, що додані до позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 20 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини другої статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частиною 1 статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Ательє Головні убори звернулося з позовом до регіонального відділення Фонду Державного майна України по Миколаївській області, Фонд державного майна України, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Натальчишина ОСОБА_4 ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно.

Тобто, в одному провадженні об'єднані вимоги юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю Ательє Головні убори до іншої юридичної особи регіонального відділення Фонду Державного майна України по Миколаївській області, Фонд державного майна України, які виникли з укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, і які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (ст. 12 ГПК України) та позову юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю Ательє Головні убори до фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Натальчишина ОСОБА_4 ОСОБА_5, що виникли з інших правовідносин, а саме відносин по володінню та користуванню нерухомим майном, які можуть бути самостійним і окремим предметом позову.

Обумовлена правова позиція вбачається зі змісту постанов Верховного Суду України, ухвалених про справам № 6-467/цс15 від 01.07.2015 року, № 6- 745/цс15 від 01.07.2015 року.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Ательє Головні убори до регіонального відділення Фонду Державного майна України по Миколаївській області, Фонд державного майна України про визнання права власності на нерухоме майно на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись п.1.ч.1 ст. 186 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ательє Головні убори до регіонального відділення Фонду Державного майна України по Миколаївській області, Фонд державного майна України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Ротар