АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/526/18 Головуючий І інстанції: Кочнєв О.В.
Справа № 632/1413/17 Суддя - доповідач: Кісь П.В.
Категорія: захист прав споживачів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Бровченка О.М.,

- Кружиліної О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 грудня 2017 року (суддя Кочнєв О.В.) у цивільній справі № 632/1413/17 за позовом ОСОБА_3 до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

27.10.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі по тексту Первомайське КВУ ВКГ), у якому, посилаючись на низку статей ЦК України, Законів України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказаом Мінжилкомунгоспу від 27.06.2008року №190, просив:

- визнати дії Первомайське КВУ ВКГ щодо складення акту №56 від 10.07.2017р. неправомірними;

- скасувати акт Первомайське КВУ ВКГ №46 від 10.07.2017 року;

- зобов'язати Первомайське КВУ ВКГ виключити з суми оплти за послуги 22254,07 грн. як безпідставні.

Обґрунтовуючи позовні, представник позивача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вказувала, що 10 липня 2017 року без участі ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_6 представники Первомайського КВУ ВКГ оглянули розташований в тамбурі, який є спільним для квартир, прилад обліку водопостачання і склали акт №46.

З цього акту вбачається, що при контрольному знятті показань з приладу обліку холодної води, який був встановлений у тамбурі, представниками виявлено наявність на ньому магніту, що впливав на показання приладу обліку. Магніт був вилучений, а в акті працівниками Первомайського КВУ ВКГ вказано про те, що розрахунок послуг водопостачання буде здійснюватися як без облікове, а відтак йому донараховано суму до сплати за безоблікове водоспоживання за 30 днів у розмірі 22254,07 грн., а також вказано про необхідність встановити новий прилад обліку води.

Не погоджуючись з таким актом ОСОБА_3 звернувся з відповідною письмовою заявою до начальника Первомайського КВУ ВКГ, однак відповіді не отримав, а тому змішений звернутися до суду за захистом порушених прав споживача.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду м. Харкова від 04 грудня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апляійній скарзі ОСОБА_3 просить рішення уду скасувати, вважаючи йго незаконним, і ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що суд не надав оцінки доказам, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та не сприяв повному і об'єктивному її розгляду. Вказує, що на праві власності йому належить квартира НОМЕР_1 яка розташована в будинку НОМЕР_2, АДРЕСА_1, де він фактично не проживає. Договір про надання послуг з водопостачання по вказаній квартирі він з відповідачем не укладав. Зазначає, що відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними, і зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем. З обставинами які викладені в акті №46 від 10.07.2017 року не згодний, акт складено з порушенням вимог нормативно-правових актів. В акті №46 не вказано про встановлення фактів самовільного приєднання до системи централізованого водопостачання та водовідведення або самовільного користування ними, не встановлено винних осіб, не наведено будь-яких підстав для висновків, що описані в акті, його складено лише за участю представників відповідача. Враховуючи, що прилад обліку води встановлено в загальнодоступному місці - тамбурі, позивачу не належить, а тому він був позбавлений можливості повністю контролювати прилад обліку води, або самостійно, на власний розсуд, провести його повірку. При цьому наголошує, що працівники водоканалу щодня мають безперешкодний доступ до приладу обліку води та можуть проводити з ним будь-які дії без моєго відома. Вважає, що у даному випадку не підтверджено належним чином наявність з його боку фактичного порушення та його вини, висновки викладені в акті ґрунтуються лише на припущеннях. Крім того, суд не взяв до уваги Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної технікі № ГП-457789 від 10.11.2017 року виданого державним підприємством "Харківській регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", який підтверджує перевірку лічильник води крильчастий СВК-1,5-1 зав. № 190645 та в ході якої відхилення в роботі приладу виявлено не було. Зазначає також, що судове засідання 4 грудня 2017 року проведено без участі його представника - адвоката ОСОБА_7, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості заявити клопотання про виклик в якості свідка Величко Р.М., в присутності якої був виявлений магнгніт на лічильнику обліку води та складений акт № 46 від 10.07.2017 року. Вважає, що її свідчення відносно обставин виявлення магніту та складання акту № 45 від 10.07.2017 року мають суттєве значення для встановлення істини у справі. Судом не встановлено законні підстави на яких позивач провів донарахування за споживання його послуг.

Відповідач апеляційну скаргу не визнав і просив відмовити у її задоволенні, вказуюи, що перевірка стану водомірної і каналізаційної мережі, водомірних вузлів по квартирі № 125 проводилась в присутності мешканки квартири №126. Під час перевірки працівники Первомайським КВУ ВКГ виявили факт незаконного застосування магніту для зупинки обліку лічильника, який встановлений у тамбурі. В присутності свідка магніт був знятий з лічильника та вилучений контролерами ПКВУ ВКГ. Посилається на те, що Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України визначено, що засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Також відповідач вказував, що є всі підстави вважати доведеним факт проживання у вищезазначеній квартирі самого позивача та факт втручання саме ним в роботу лічильника холодної води, а окрема реєстрація місця його проживання є підставою для отримання субсидії по обом квартирам, що йому належать.

Вважає, що позивачем не наведено жодної підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України ( в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 368 ЦПК України, з урахуванням того, що будь-яких клопотань про необхідність виклику сторін у судове засідання не надходило, розглядає скаргу, за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інтанції підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову з інших підстав зважуючи на таке.

Судом встановлено, а сторонами не оспрюється той факт, що ОСОБА_3 є власником трикімнатної квартири НОМЕР_1 яка розташована в багатоквартирному будинку НОМЕР_2, 3-го мікрорайону в місті Первомайський Харківської області, обладнаний системою централізованої подачі води та водовідведення. Договір про надання послуг з водопостачання по вказаній квартирі ОСОБА_5 з відповідачем не укладав.

10.07.2017 року працівниками Первомайського КВУ ВКГ - контролерами ОСОБА_1, ОСОБА_2. та обходчиком ОСОБА_8 складено акт №46, згідно якого під час контрольного зняття ними показників приладу обліку водопостачання будинку НОМЕР_2 АДРЕСА_1 в тамбурі, який є спільним, на приладі обліку водопостачання в квартиру НОМЕР_1 знаходився магніт. Вказаний магніт ним вилучено, а водопостачання в квартиру НОМЕР_1 визнано безбілковим, донараховано у зв'язку з цим за встановленими тарифами доплату у сумі 22254 грн. 07 коп. за встановленими тарифами, зазначено про необхідність встановлення в строк до 12.07.17р. нового приладу обліку та необхідності його реєстрації в водоканалі, зазначено про можливість здійснення у подальших розрахунків за нормами як без облікового водопостачання у разі, якщо не будуть виконані вказані приписи. (а.с.9,10, 11, 30).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів того, що станом на 10.07.2017 року магніт на приладі обліку холодної води у його квартирі не знаходився та не здійснював своєї дії на вказаний прилад з метою без облікового споживання; що позивач не передав прилад обліку для відповідного експертного дослідження і не довів, що небуло втручання в його роботу за допомогою магнітного поля; що позивачем не доведено факту незаконного втручання у прилад обліку з боку працівників відповідача.

Однак з таким рішенням колегія суддів погодитися не може і вважає, що він підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України ( в редакції, що діяла на час розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України (в редакції на час вирішення справи), розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодесу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За наслідками розгляду справи суд постановляє рішення, яке має відповідати вимогам ст.ст.213-215 ЦПК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає, оскільки суд, обґрунтовуючи висновок про відмову у задоволенні позову, посилався на недоведеність позивачем правомірності його дій як споживача, на недання ним доказів дотримання саме ним вимог ЗУ «Про питну воду та питане водопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»; на ненадання позивачем доказів відсутності впливу магніту на роботу приладу обліку спожитої води.

Тобто, суд помилково поклав на позивача обов'язок доводити правомірність його дій як споживача, та помилково дійшов у зв'язку з цим до висновку про правомірність донарахування - контролерами ОСОБА_1, ОСОБА_2. та обходчиком ОСОБА_8 Первомайського КВУ ВКГ висновків в складеному ними акті №46 суми за пожиті послуги водопостачання і необхідності встановлення саме позивачем нового приладу обліку, його повірки та реєстрації цих дій в Первомайського КВУ ВКГ в строк до 12.07.17р. з зазначенням наслідків у разі невиконання цих приписів у виді іншого способу розрахунків.

Суд вийшов за межі позовних вимог, встановивши обставини, які не обумовлені змістом позовних вимог ОСОБА_12, але які, у разі зверненняв у майбутньому Первомайського КВУ ВКГ до нього з позовом про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, можуть бути використані вказаним підприємством за правилом, передбаченим ч.4 ст.82 ЦПК України ( в ред. ЗУ №2147-VІІІ від 03.10.2017р).

Разом з тим, з огляду на ст.15,16 ЦК України та положення ст.ст.3, 214 ЦПК України, суд мав би встановити чи порушено та які саме права ОСОБА_5 внаслідок складення контролерами ОСОБА_1, ОСОБА_2. та обходчиком ОСОБА_8 Первомайського КВУ ВКГ 10.07.2017 року акту №56 та чи передбачено законом або договором такий спосіб захисту прав ОСОБА_13, який він та його представник просили застосувати в поданій до суду 27.10.2017 року позовній заяві.

Судом встановлено, а сторони не оспорюють ту обставину, що ОСОБА_12 не укладав з Первомайським КВУ ВКГ письмового договору про надання послуг водопостачання та водовідведення з зазначенням умов, зокрема з зазначенням вказаного ним способу захисту.

Законом та нормативними актами, яким регулюється Правила надання послуг, оформлення та фіксації обліку спожитих послуг та розрахунку не передбачено такого захисту судом, як це просив ОСОБА_12, оскільки сам по собі факт складення 10.07.2017 року контролерами ОСОБА_1, ОСОБА_2. та обходчиком ОСОБА_8 Первомайського КВУ ВКГ акту №56 не свідчить про порушення прав ОСОБА_14 і не свідчить про зміну обсягу його зобов'язань у взаємовідносинах з Первомайського КВУ ВКГ.

Позивачем не надано, а матеріали справи не містять даних, які б свідчили, що до повноважень контролерів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та обходчика ОСОБА_8 входить визначення умов надання послуг водопостачання та водовідведення споживачу ОСОБА_12

Позивачем та його представником не надано, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що керівником Первомайського КВУ ВКГ або іншом уповноваженим на такі дії органом, покладено на ОСОБА_12 інші обов'язки, чи змінено обсяг його прав, ніж ті, які існували до 10.07.2017 року.

Отже, обраний ОСОБА_12 та його представником спосіб захисту, з урахуванням обставин справи, не дає підстав для ухвалення зазначеного ним рішення.

Інші доводи апеляційної скарги на вирішення справи не впливають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст. 374, п.п.3,4 ст.376, ст.ст. 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 грудня 2017 року сксувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 березня 2018 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна