Провадження №22-ц/772/394/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач :Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 рокуСправа № 136/838/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.

суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу № 136/838/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 08 грудня 2017 року, ухвалене у складі судді Кривенка Д.Т.,

встановив:

В червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 27 жовтня 2014 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 18 квітня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 14683, 18 грн., яка складається з 5235,51 грн. - тіло кредиту, 2491,90 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 5780,38 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 675,39 грн. (процентна складова).

Виходячи з чого просив стягнути з відповідача 14683,18 грн. заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 08 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що висновки суду про те, що позивачем не доведено факту отримання ОСОБА_2 кредитних коштів та їх використання не відповідають обставинам справи.

У строк, визначений судом, відповідач відзив на апеляційну скаргу не надіслала.

Направлене на адресу ОСОБА_2 судове повідомлення повернулося до апеляційного суду з відміткою відділення поштового зв'язку, що адресат помер.

На запит апеляційного суду Відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 19 лютого 2018 року за №2203-03.1-25 надано відповідь про те, що в архівах відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про смерть на гр. ОСОБА_2

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем належними та допустимими доказами обставин отримання та користування кредитними коштами відповідачем, що виключає виникнення будь-яких зобов'язань перед позивачем.

З такими висновками суду погодитися неможливо.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що 27 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальнику надано кредитні кошти в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою 34,80% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», становлять між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п.п. 2.1.1.12.1 Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку під борговими зобов'язаннями за кредитом сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта.

Згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов і правил у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов і правил при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору.

Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» пеня за несвоєчасне погашення кредиту становить 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) +100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше.

Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань з кредитним договором, утворилася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 18 квітня 2017 року, становить 14683, 18 грн., яка складається з 5235,51 грн. - тіло кредиту, 2491,90 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 5780,38 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 675,39 грн. (процентна складова).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 10 ЦПК України ( в редакції від 03 серпня 2017 року, чинної на час ухвалення оскаржуваного рішення) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

Суд першої інстанції вищевказаних вимог не виконав, не роз'яснив позивачу наслідки неподання доказів руху коштів по кредитному рахунку ОСОБА_2, а обмежився констатацією відсутності доказів користування кредитними коштами позичальником, що виключає його відповідальність перед банком та відсутність підстав для задоволення позову.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивачем доведено наявність зобов'язань ОСОБА_2 з повернення кредитної заборгованості, зокрема анкетою-заявою від 27 жовтня 2014 року, наданим розрахунком, який не спростований відповідачем, випискою по кредитному рахунку, який приймається апеляційним судом відповідно до вимог ч.3 ст. 367 ЦПК України.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 27 жовтня 2014 року № SAMDNWFC9, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5235,51 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 2491,90 грн., 5780,38 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Водночас у задоволенні вимог про стягнення штрафів 500 грн. (фіксована частина) та 675, 39 грн. (процентна складова) необхідно відмовити, з огляду на те, що покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 376, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 08 грудня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» (р/р №3111, МФО 305299, 0) заборгованість за кредитним договором від 27 жовтня 2014 року № SAMDNWFC9 в розмірі 13507 (тринадцять тисяч п'ятсот сім) грн. 79 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5235 (п'ять тисяч двісті тридцять п'ять) грн. 51 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 2491 (дві тисячі чотириста дев'яносто одна) грн. 90 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 5780 (п'ять тисяч сімсот вісімдесят ) грн. 38 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» (р/р №3111, МФО 305299, 0) судовий збір в розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн. 92 коп. та 1621 (одна тисяча шістсот двадцять одна) грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 березня 2018 року.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Згідно з оригіналом: