Справа №403/141/18
Провадження №2/403/95/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Дорошенко В.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду смт. Устинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про набуття за спадкодавцем права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду позов до відповідача ОСОБА_2 сільської ради та відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Устинівської районної державної адміністрації про набуття за спадкодавцем права власності на нерухоме майно. Вимоги мотивуються тим, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про проведення розгляду справи в її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про набуття за спадкодавцем права власності на нерухоме майно .

В підготовче засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про проведення розгляду справи у відсутність представника, заперечень проти позовних вимог не має. В підготовче засідання представник відповідача відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Устинівської районної державної адміністрації ОСОБА_4 не зявився, подав заяву про проведення розгляду справи у відсутність представника, заперечень проти позовних вимог не має.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.198, ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

ОСОБА_5, народився: 01 липня 1939 року, та ОСОБА_6, народилася: 04 червня 1940 року, з 25 лютого 1961 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: чоловікові: ОСОБА_5; дружині: ОСОБА_5 (актовий запис про укладення шлюбу Жовтневого бюро ЗАГС Устинівського району Кіровоградської області за №3 від 25 лютого 1961 року).

ОСОБА_5помер 21 лютого 2017 року (актовий запис про смерть ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської Кіровоградській області за №4 від 21 лютого 2017 року).

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі і відноситься до першої черги спадкоємців ОСОБА_5 за законом відповідно до ст.1261 ЦК України, так як у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради за №02-14/1530 від 07 листопада 2017 року, згідно погосподарської книги за 1964-1965р.р., обєкт ПГО за адресою: вул.Шкільна,5 с. Новоігорівка (с. Димитрове) Устинівського району Кіровоградської області побудований у 1964 році. З дня побудови в цьому житловому будинку проживали власники: ОСОБА_5 (по день смерті) та ОСОБА_1. Статтею 100, ч.1 ст.101, ст.150 ЦК України 1963 року передбачено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Права, передбачені статтями 144 149 цього Кодексу, належать також особі, яка хоч і не є власником, але володіє майном в силу закону або договору. У 1962-1965 роках питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. У пункті 2 Постанови від 26 серпня 1948 року зазначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Житлові будинки, побудовані в сільській місцевості, в експлуатацію не приймались. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р., яка діяла на території України починаючи з 31 січня 1966 року та втратила чинність лише 13 грудня 1995 р. на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 реєстрації піддягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. До компетенції виконкомів місцевих рад відносились питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З моменту внесення сільською радою народних депутатів запису в погосподарську книгу про будівництво житлового будинку, громадянин набував статусу власника цього житлового будинку. У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за №5 по вул. Шкільна у с. Новоігорівка (с. Димитрове), виготовленого 17 жовтня 2017 року комунальним підприємством «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» зазначено: рік побудови нерухомого майна - 1964, замовник технічного паспорта ОСОБА_1. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих (п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р.)

Матеріалами справи встановлено, що у сторін відсутній правовий спір щодо земельної ділянки на якій побудовано житловий будинок з господарським будівлями. Житловий будинок в бюро технічної інвентаризації не зареєстрований. Згідно акта обстеження технічного стану індивідуального житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул.Шкільна,5 с. Новоігорівка (с. Димитрове) Устинівського району Кіровоградської області, стан нерухомого майна оцінюється, як «задовільний», що дає можливість для подальшої експлуатації будівель за її призначенням, а при необхідності реконструювати під інші приміщення. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначено, що суди повинні ураховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до частини третьої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні(садиби) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з по господарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі якщо такий орган нестворений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності на обєкти (індивідуальні (садиби) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності , для осіб за якими закріплені особові рахунки в по господарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений-сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був побудований у 1964 році під час перебування ними у шлюбних відносинах. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житловий будинок, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, технічним паспортом на будівлю, документами про відведення в установленому порядку земельної ділянки під забудову, дозвіл на забудову тощо. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Необхідність реєстрації будинків як умова виникнення права власності була запроваджена в Україні лише з прийняттям Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Будівництво житлового будинку, який є обєктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці. Тобто, будинок не є самовільним будівництвом у розумінні статті 105 ЦК Української РСР, на момент смерті спадкодавця цей будинок був повністю збудований і прийнятий в експлуатацію, що підтверджується записом в погосподарській книзі. Але спадкоємець не може оформити належне їй право власності на будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня, а житловий будинок є обєктом права подружньої власності. Отже є правові підстави для визнання за спадкодавцем ОСОБА_5 права власності на цей будинок у порядку спадкування.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За заявою позивача ОСОБА_1 судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони.

Керуючись ст.ст. 263-265, 197-200 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_5право власності на жилий будинок з господарськими будівлями за №5 по вулиці Шкільна у с. Новоігорівка (Димитрове) Устинівського району Кіровоградської області.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За заявою позивача ОСОБА_1 судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його отримання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області. До приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із новою редакцією ЦПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через суд першої інстанції, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією ЦПК України.

Суддя Устинівського

районного суду ОСОБА_7