Справа № 645/5296/17
Провадження № 2/645/619/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді Шарка О.П
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить суд скасувати заходи забезпечення позовних вимог ОСОБА_3, за заявою якого була винесена ухвала від 07 грудня 2004 року на земельну ділянку, площею 450 кв.м. по вул. Немишлянській, 63А, у м.Харкові.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_3 у 2004 році звертався до суду з позовом про стягнення суми за моральні збитки, а також з заявою про накладення арешту на земельну ділянку вул. Немишлянській, 63А, у м.Харкові. Ухвалою суду від 7 грудня 2004 року накладено арешт на земельну ділянку, площею 450 кв.м. по вул. Немишлянській, 63А, у м.Харкові. Ухвалою суду від 31 березня 2005 року позов позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 була залишена без розгляду. У даний час позивач вступив у спадщину після смерті матері ОСОБА_5 на домоволодіння за адресою: м.Харків, вул. Немишлянська, 63А, однак, вступити в спадщину на земельну ділянку, яка була приватизована спадкодавцем, позивач не має можливості через те, що з винесенням ухвали про залишення позову без розгляду не був знятий арешт з земельної ділянки, що унеможливлює вступ позивача у спадщину. Окрім того, зясувалося, в архіві суду відсутня ухвала про накладення арешту, у звязку з чим позивачу знову довелося звертатися до нотаріальної контори.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним вище.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиви на позовну заяву не надходили, а тому суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми і відшкодування моральної шкоди.
В забезпечення зазначеного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми і відшкодування моральної шкоди ухвалою Фрунзенського районного суду від 7 грудня 2004 року накладено арешт на частину земельної ділянки площею 450 кв.м. по вул. Немишлянській, 63А, у м.Харкові, яка на праві власності належав ОСОБА_4.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 31 березня 2005 року позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 була залишена без розгляду.
Як вбачається з державного акту зареєстрованого за №916, виданого 05.02.1997 року Головою міської ради на право власності на земельну ділянку площею 0,0845 га за адресою: м.Харків, вул. Немишлянська, 63а, видано ОСОБА_5.
Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.2017 року, Державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 посвідчено, що спадкоємцями ОСОБА_5, яка померла 8 грудня 2008 року є її син ОСОБА_2 та на ? частку та дочка ОСОБА_7, - на ? частку. Спадщина, на яку у зазначених частках видано свідоцтво складається з житлового будинку №63А з надвірними будівлями по вулиці Немишлянській, у м.Харкові.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю.
Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Всупереч викладеним вище нормам позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо спадкового майна. У цьому випадку Позивач обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 263, 264-265, 280-282, 284, 287, 288, 289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позовних вимог арешт з земельною ділянки площею 450 кв.м. по вул. Немишлянській, 63А, у м.Харкові, накладений на підставі ухвали про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми і відшкодування моральної шкоди від 7 грудня 2004 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Надруковано в нарадчій кімнаті.
Головуючий-суддя: