Номер провадження: 22-ц/785/1597/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщення посилаючись на те, що відповідач будучи колишньою дружиною попереднього власника, і досі зареєстрована у цій квартирі, але не проживає в ній.

У звязку з необхідністю зняти відповідача з реєстраційного обліку позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, яка втратила право користування квартирою № 55, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Скиданівська, б. 8.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року та ухвалити новез урахуванням результатів розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири недійсним, витребування вказаної квартири з чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що позивач є власником вказаної квартири, на підставі договору купівлі-продажу від 29 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 1821.

У квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою від 22.06.2017 року (випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію), копія якої наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом.

Згідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство.

Чоловік відповідача ОСОБА_6 здійснив відчуження квартири за адресою АДРЕСА_2, тобто правова підстава для користування квартирою відповідачем припинила існування.

Поважних причин, які б могли бути підставою для збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено.

Стаття 41 Конституції України гарантує право володіння та користування своєю власністю, а також вказує що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, відповідно до висновків, що містяться в ухвалах Верховного Суду України у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сімї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сімї на користування цим будинком.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку, що відповідача слід визнати такою що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою № 55, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Скиданівська, б. 8.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на зловживання процесуальними правами позивача та порушення вимог закону при автоматичному розподілі справи, упередженість суду при вирішенні клопотання відповідача про зупинення провадження, порушення судом принципу справедливості та неврахування судом правової позиції ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, неповне з`ясування судом обставин справи та неправильну оцінку доказів, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необгрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

За наявності у апелянта сумнівів в упередженості суду у нього виникло право заявити відвід суду, якого його не позбавлено.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2018 року

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

ОСОБА_8