У Х В А Л А

07 березня 2018 року

місто Київ

справа № 462/7621/15-ц

провадження № 61-10916ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Західприлад» про зобов'язання повернути трудову книжку, стягнення невиплаченої суми розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу і за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27 січня 2018 року звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, однак доказів поважності пропуску строку не надав.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 необхідно надати докази поважності пропуску процесуального строку.

Крім того, у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Також, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Втім, заявником у порушення зазначених правил 27 січня 2018 року адресовано цю касаційну скаргу до Верховного суду України.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України 2017 року касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України 2017 року у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 325, 326, 328 ЦПК України в редакції Закону України від 18 березня 2004 року, статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Західприлад» про зобов'язання повернути трудову книжку, стягнення невиплаченої суми розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу і за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 12 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний