АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники процесу:

позивач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2017 року, ухвалене суддею Тімошенко Н.В., повний текст рішення складено - дати не вказано

у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про стягнення завданої шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про стягнення завданої шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що згідно експрес-накладної № 1951 від 19 квітня 2016 року ОСОБА_5 з м. Ковель, відділення Нової Пошти № 1, здійснено відправлення на імя одержувача ОСОБА_6 у Іванівський район Одеської області с. Михайлопіль, пров. Мічуріна, 5. Кількість місць, вказана в експрес накладній 3 палети, вага 1632 кг. Оціночна вартість 20 770,00 грн. вартість доставки 3 029 грн. Одночасно відправником було замовлено послугу зворотньої доставки, а саме документів та грошових коштів у розмірі 20 770,00 грн. Згідно з видатковою накладною № 2717 від 17.04.2016 року продавець ОСОБА_2 зобовязалася поставити покупцю ОСОБА_6 товар: картопля трьох видів, засоби обробки рослин. 25 квітня 2016 року отримувач відмовився від отримання даного вантажу, про що було складено відповідний акт огляду/відмови від відправлення. Відправлення не було отримане одержувачем з тієї причини, що вантаж, який був доставлений перевізником, не відповідав тому опису і замовленню, який було вказано у видатковій накладній і в експрес накладній. Так, палети було розпаковано, мішки з картоплею скинуті в одну кучу, а відтак відділити елітні сорти картоплі від репродуктивних неможливо, від чого втрачено цінність товару. 25 квітня 2016 року відправником складено претензію щодо порушення умов перевезення, яка була прийнята керівником першого відділення ТОВ «Нова пошта» в м. Ковелі, та зазначено, що внаслідок недостачі вантажу, пересортування, що потягло за собою збитки позивача, компенсація завданої шкоди становить 20 770,00 грн. (оголошена вартість) та повинна бути виплачена готівкою. 25 травня 2016 року вантаж було направлено в зворотньому напрямку в м. Ковель на відділення Нової пошти № 1. На час повернення вантажу, крім того, що сорти картоплі були змішані і не піддавалися ідентифікації, була відсутня коробка із засобами захисту рослин на суму 7 491,29 грн., про що було складено претензію 26 травня 2016 року, яка тоді ж отримана працівниками першого відділення ТОВ «Нова Пошта» в м. Ковелі. Відповіді на обидві претензії від 25.04.2016 року та 26.05.2016 року позивач не отримала. 07 липня 2016 року відправником ОСОБА_2 складено чергову претензію, в якій детально описано причину звернення, та поставлено питання про повернення коштів, які становлять вартість вантажу відповідно до видаткової накладної та оголошеної цінності, вказаної в експрес накладній, на що надано відповідь № 2052 від 15.08.2016 року, з якої вбачається, що відправнику, ОСОБА_2 була нарахована пеня за зберігання вантажу, а 30 липня 2016 року вантаж було утилізовано. ОСОБА_2 вважає, що діями працівників відповідача їй завдано матеріальної шкоди, яку оцінює у 20 770,00 грн. Просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 вказану суму основного боргу.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про стягнення завданої шкоди відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що відповідачем у повній відповідності до п.19.2.8. «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» було забезпечено доставку картоплі за масою та втрат не допущено. Твердження позивача про пересортування картоплі є недоведеним, оскільки картопля з сіток відповідачем висипана не була, а маркування сіток за видом та сортом не забезпечено відправником.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не дослідив та не дав правової оцінки тій обставині, що товар був зафіксований на палетах, обмотаний стреч-плівкою і кожна палета замаркована. Перевізник прийняв товар саме у кількості 3 місця-палети. Відповідно до п.2 Статуту Автомобільного транспорту передбачено, що тарні і штучні вантажі приймаються до перевезення з зазначенням у товарно - транспортній накладній ваги вантажу і кількості вантажних місць. В експрес накладній було вказано 3 палети, а не 25 мішків, перевізник мав доставити саме три палети у тому виді, в якому прийняв до перевезення. Висновки суду, що перевізника не було попереджено про особливості вантажу, не відповідають дійсності, картопля знаходилась в прозорих мішках, обмотана прозорою стреч-плівкою, до однією з палет прозорою стреч плівкою було примотано коробку з фітопрепаратами, тобто перевізник візуально бачив, що відправляється, і окремого пояснення, що це картопля не потребувалося.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач до суду не подав.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що ОСОБА_2 згідно експрес-накладної № 1951 від 19.04.2016 року з відділення № 1 м. Ковель відправила вантаж до с. Михайлопіль на ім»я одержувача ОСОБА_6 Оголошена вартість вантажу сказана відправником у розмірі 20 770 грн. (а.с. 8,9).

Для перевезення було надано картоплю в полімерних сітках. Вантаж запаковано у три ідентичні палети на піддонах без жодних спеціальних позначень чи застережень про особливі умови перевезення, відсутні відомості про сорт картоплі.

Жодних супровідних документів щодо вантажу надано не було та відомості щодо специфікації вантажу до експрес-накладної відправником не внесено.

При складанні експрес-накладної № 1951 позивач, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Разового договору (публічна оферта) про надання транспортно-експедиторських послуг, розміщеного на офіційному сайті http://novaposhta.ua.(а.с. 40-53)

Вантаж було доставлено за призначенням до с. Михайлопіль, де 27.04.2016 року одержувач ОСОБА_6 оглянула його та заявила про відмову від отримання у зв»язку з тим, що вантаж прийшов у розпакованому стані (а.с. 10).

У зв»язку з відмовою від отримання, вантаж було повернуто до м. Ковель, де 26.05.2016 року за участю відправника було складено акт приймання-передачі вантажу, згідно якого остання від отримання вантажу відмовилася та заявила про пересортування вантажу та втрату коробки з засобом захисту рослин.

Жодний зауважень до ваги вантажу у позивача при зворотній доставці не виникло.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Статтею 908 ЦК України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, розміщеному на веб-сайті Нової пошти, договір укладається шляхом приєднання Замовника до запропонованого Експедитором Договору загалом та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. Замовник не може запропонувати свої умови Договору (пункт 2.5.)

Пунктом 2.6. визначено, що безумовне та повне прийняття умов Договору Замовником полягає в здійсненні Замовником дій, спрямованих на отримання послуг, а саме передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених Договором, незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.

Пунктом 3.4. договору визначено, що шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для організації його перевезення, та зобов'язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали договір перевезення, за яким відповідач зобов'язався доставити ОСОБА_7 у Іванівський район Одеської області с. Михайлопіль, пров. Мічуріна, 5 вантаж, вагою 1632 кг, оголошеною цінністю 20770 грн., що підтверджується експрес-накладною № 1951 від 19 квітня 2016 року. Оплату за перевезення повинен був здійснити одержувач.

Вказаним публічним договором визначені обов'язки замовника, згідно яких:

- 4.3.4. - запакувати відправлення для його збереження під час транспортування та завантажувально-розвантажувальних робіт, а також за необхідності. скріпити фірмовою клейкою стрічкою або пломбою, щоб запобігти доступу до вмісту відправлення;

- 4.3.5. завчасно замаркувати кожне вантажне місце відправлення;

- 4.3.6. надати експедитору всі супровідні документи, необхідні для транспортування відправлення.

Згідно з п. 7.2.12 публічного договору, експедитор не зобовязаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

П.62 Статуту Автомобільного транспорту передбачено, що тарні і штучні вантажі приймаються до перевезення з зазначенням у товарно-транспортній накладній ваги вантажу і кількості вантажних місць. Вага тарних і штучних вантажів визначається вантажовідправником до предявлення їх до перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Таким чином вантаж приймається в упаковці за вагою, розміром та кількістю.

Про приймання вантажу для перевезення акт приймання-передачі з фіксацією стану вантажу, його працездатності, комплектності і т.д. не складається. Підтвердженням факту прийняття вантажу за вагою та кількістю є надана експрес-накладна.

Вантаж було доставлено за призначенням до с. Михайлопіль, де 27.04.2016 року одержувач ОСОБА_6 оглянула його та заявила про відмову від отримання у звязку з тим, що вантаж прийшов у розпакованому стані.

У звязку з відмовою від отримання, вантаж було повернуто до м. Ковель, де 26.05.2016 року за участю відправника було складено акт приймання-передачі вантажу, згідно якого остання від отримання вантажу відмовилась та заявила про пересортування вантажу та втрату коробки з засобами захисту рослин.

Згідно з п.19.2.8. «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» приймання від вантажовідправника і здача вантажоодержувачу картоплі та овочів виконуються перевізниками за масою відповідно до товарно-транспортної накладної. Також відповідно до додатку 9 до «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» тарою для перевезення картоплі визначено: контейнери, кошики, ящики-клітки, мішки, лантухи.

Жодних зауважень до ваги вантажу у позивача при зворотній доставці не виникло. Таким чином відповідачем у повній відповідності до п. 19.2.8. «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» було забезпечено доставку картоплі за масою та втрати не допущено.

Відповідно до п.4.2.7. публічного договору правом виконавця визначено самостійно обирати або змінювати вид транспорту, маршрут перевезення, порядок перевезення відправлення.

Таким чином, виконавець скориставшись передбаченим публічним договором правом, змінив порядок перевезення відправлення та здійснив доставку вантажу за адресою одержувача у розпалетованому стані, але з повним збереженням цілісності та ваги вантажу згідно вмісту палет у кузові.

Сітки з картоплею у кузові автомобіля були складені згідно вмісту палет та пересортування допущено не було.

Від позивача жодних застережень щодо заборони розпакування палет не надходило, палети перебували без позначень і сітки картоплі також були без позначень.

Твердження про пересортування є не доведеними, оскільки картопля з сіток висипана не була, а маркування сіток за видом та сортом не забезпечено відправником.

Згідно публічного договору про організацію перевезення відправлень обовязками відправника визначено:

4.3.3. повідомити експедитору інформацію про вміст відправлення, наданого для організації перевезення відправлення, на підставі відповідної експрес-накладної;

4.3.4. запакувати відправлення для його збереження під час транспортування та завантажувально-розвантажувальних робіт, а також за необхідності скріпити фірмовою клейкою стрічкою або пломбою, щоб запобігти доступу до вмісту відправлення;

4.3.5. завчасно замаркувати кожне вантажне місце відправлення;

4.3.6. надати експедитору всі супровідні документи, необхідні для транспортування відправлення.

Не зважаючи на вказані умови публічного договору, відправником перевізника про особливості вантажу попереджено не було, супровідних документів щодо асортименту вантажу надано не було, кожне вантажне місце замарковано не було.

Вантаж було прийнято за вагою та кількістю палет без опису вантажу, у звязку з чим відсутні докази щодо прийняття від відправника окрім картоплі, іншого вантажу.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд не дав правову оцінку тій обставині, що товар був зафіксований на палетах, обмотаний стреч-плівкою і кожна палета замаркована, і що перевізник мав доставити саме три палети у тому вигляді, в якому їх прийняв до перевезення, не заслуговують на увагу, оскільки при ухваленні судового рішення місцевий суд вказав у мотивувальній частині на ці обставини, на які саме посилається позивач, проте, прийшов до висновку про те, що сітки з картоплею були складені у кузові автомобіля згідно вмісту палет, пересортування, втрати ваги картоплі не було допущено, тому відповідачем було забезпечено доставку картоплі одержувачу за вагою відправлення, без втрати.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом не досліджено та не встановлено, що експрес-накладна є встановленої форми і відправник не може вносити свої зміни до її змісту чи форми, зокрема відомості щодо специфікації товару, оскільки у своєму рішенні місцевий суд лише констатував факт складання такої експрес-накладної, яка дійсно є встановленої форми, яка дійсно не містить будь-яких застережень зі сторони відправника щодо специфікації товару, умов його перевезення тощо. Крім цього, як вбачається із експрес-накладної, у її нижньому правому куті є графа «додаткова інформація про відправлення», яка не містить будь-якої інформації відправника ОСОБА_2 щодо специфікації вантажу, умов його перевезення тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що цінність вантажу полягала не у доставці товару згідно ваги, а у сортах картоплі, що після доставки візуально складно відрізнити картоплю елітну сортову від репродуктивної, не заслуговують на увагу, оскільки із експрес-накладної не вбачається, що цінність відправлення полягала саме у цьому, на що вказує позивач, експрес-накладна містить графу «оголошена вартість» 20 770 грн., більше ніяких застережень щодо цінності товару вона не містить. Як встановив місцевий суд, мішки з картоплею розірвані не були, картопля перебувала у мішках і не була змішана між собою, відправником мішки з картоплею не були ідентифіковані за сортом картоплі для її перевезення.

Доводи апеляційної скарги про те, що і у позові і у поясненні представник позивача стверджувала, що палети були обмотані стреч-плівкою і замарковані відповідно до сортів картоплі, не заслуговують на увагу, оскільки в цій частині представник позивача не надала суду належних та допустимих доказів цього.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що перевізник візуально бачив, що відправляється картопля і додаткових пояснень в цій частині не потребувалося, оскільки перевізнику не було відомо у чому саме полягала цінність картоплі для відправника чи одержувача - у її вартості чи елітності сортів. Позивач не надала доказів тому, що товар при відправленні був ідентифікований нею за елітністю та приорітетністю сортів картоплі, не було застережень щодо змішування мішків з картоплею.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 березня 2018 року.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: Лобов О.А.

ОСОБА_9