Справа № 683/2154/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона з 18 лютого 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Старокостянтинівського районного суду від 07 березня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В середньому на утримання дочки вона витрачає 5000 грн. щомісячно, в цю суму входять витрати на одяг, взуття, канцелярію для навчання, харчування, відвідування гуртків та оздоровлення дитини. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в недостатньому обсязі, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу. В звязку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, при цьому позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з відповідача аліменти на дочку ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, враховуючи його сімейний та матеріальний стан.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що сторони з 18 лютого 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Старокостянтинівського районного суду від 07 березня 2017 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-БВ № 085246, повторно видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції 12 серпня 2008 року).

На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою і відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в недостатньому розмірі, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу.

ОСОБА_4 обставини визнаються сторонами та ними не оспорюються.

Судом також встановлено, що на даний час відповідач має іншу сімю, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 167881, виданим Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 12 серпня 2017 року.

Відповідач працює водієм в приватному підприємстві «Авто-експерт» та за період з січня по жовтень 2017 року отримав заробітну плату в розмірі 31151,93 грн., що підтверджується його трудовою книжкою та довідкою про середню заробітну плату (дохід) № 16 від 03 листопада 2017 року.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Наведені норми імперативно закріплюють обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в недостатньому розмірі, тому аліменти на її утримання підлягають стягненню в судовому порядку.

Враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, те, що по віку та здоровю він являється працездатним, має іншу сімю, інших аліментних зобовязань не має, надає матеріальну допомогу на дитину і погоджується на більший її розмір в межах законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, а також те, що обовязок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дочку в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивачкою при подачі позову сплачено 640 грн. судового збору, при розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 141 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 150, 180-182, 184, 191 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в м. Старокостянтинів Хмельницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 23 серпня 2017 року і до її повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 256 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 16 січня 2018 року.

Суддя ______________