АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1390/17Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/127/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивачки ОСОБА_1 адвоката Федірка В.С.

відповідача ОСОБА_3, адвоката Студеної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 596/1390/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду від 11 грудня 2017 року (головуючий суддя Лисюк І.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів із 1000 грн. до 4000 грн.

Позов обгрунтовано тим, що рішенням Гусятинського районного суду від 14.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 в її користь на утримання сина ОСОБА_5, аліменти, у розмірі по 1000 (тисячі) грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 листопада 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Розмір присуджених судом аліментів не відповідає прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, визначеному відповідно до статті 4 Закону України "Про прожитковий мінімум", пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2016 року № 780 "Про затвердження наборів продуктів харчування, наборів непродовольчих товарів та наборів послуг для основних соціальних і демографічних груп населення", Методики визначення прожиткового мінімуму, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державної служби статистики України № 178/147/31 від 03.02.2017 р., який станом на 08.07.2017 р. становить - 2 759,63 грн./міс.

Також зазначила, що ОСОБА_3 з 06.02.2003 року зареєстрований, як фізична особа підприємець, він є власником цілого ряду об'єктів нерухомого майна, а саме:

1) квартир АДРЕСА_4;

2) будинку № АДРЕСА_5;

3) адміністративно-побутового корпусу по АДРЕСА_6;

4) житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № АДРЕСА_7 загальною площею 314,0 кв.м., житловою площею 115,0 кв.м.;

5) житлового будинку № АДРЕСА_8 загальною площею 88,5 кв.м., житловою площею 71,2 кв.м.;

6) квартири в Республіці Болгарія, місті Несебр, Несебр Форт Клуб, блок В1 («Бе» один), поверх 3 (три), квартира 184, вартістю 13 000 Євро;

7) нерухомого майна по АДРЕСА_9, а саме:

- адміністративно-побутового корпусу (літера «Г») загальною площею 1474 м.кв.;

- виробничого корпусу «Урал» (літера «Н») загальною площею 1774,1 м.кв.;

- виробничого корпусу (літера «К») загальною площею 678 м.кв.;

- виробничого корпусу (літера «К1») загальною площею 470,7 м.кв.;

- ДОК-12 (літера «Л») загальною площею 330,6 м.кв.;

8) а також є власником цілого ряду рухомого майна по АДРЕСА_9.

Рішенням Гусятинського районного суду від 11 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Вирішено збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року, стягнувши з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти, визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування судом обставин справи. Зокрема зазначила, що судом не з"ясовано у повній мірі обставини справи, якими вона обгрунтовувала свої позовні вимоги, у рішенні відсутні будь-які мотиви неприйняття до уваги тих доказів, якими обгрунтовувалися обставини на підтвердження позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що на час пред"явлення позову про стягнення аліментів у 2015 році їй не було відомо про ту кількість рухомого та нерухомого майна, яке нею зазначено у поданій заяві про збільшення розміру аліментів. На той час відповідач приховав від неї інформацію про свої дійсні доходи та кількість майна. Про зазначене майно їй стало відомо під час розгляду у суді справи про поділ майна подружжя, що стало підставою для звернення в суд з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Факт наявності у нього майна, зазначеного позивачкою не заперечує.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.12.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, який зареєстрований 04 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14.12.2015 року вирішено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти, визначені в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 (тисячі) грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 листопада 2015 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа - підприємець, має у власності нерухоме майно, зазначене позивачкою у позовній заяві.

Дана обставина не заперечується відповідачем.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що з урахуванням обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню з 1000 гривень до 1500 гривень, а твердження ОСОБА_1 про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 4000 грн. щомісячно на дитину не ґрунтуються на матеріалах справи.

Повністю з таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, має місце у випадках зазначення у судовому рішенні певних обставин (фактів), які не підтверджені доказами, їх недостатність, недостовірність та (або) суперечливість, відсутність мотивів прийняття чи неприйняття доказів тощо; невідповідність висновків суду обставинам справи вважається у тому разі, якщо останні встановлені судом повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено неправильно.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником цілого ряду об'єктів нерухомого майна, зазначеного позивачкою, займається підприємницькою діяльністю та отримує доходи. Цього факту він не заперечив як в суді першої так і апеляційної інстанції

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Виходячи із встановлених обставин, зокрема що відповідачем визнається факт знаходження у нього майна, яке зазначила позивачка, висновок у рішенні про відсутність доказів (у рішенні не грунтується на матеріалах справи) для визнання спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, зроблено неправильно.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я кого-небудь з них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням зазначених норм права та встановлених у справі обставин, а також приймаючи до уваги те, що відповідач згідно виконавчого листа № 2-6466 виданого 30.08.2002 року Тернопільським районним судом сплачує аліменти в користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 19.08.2002 р. та до її повноліття, суд вважає що рішення суду в частині визначення розміру аліментів 1500 грн. слід змінити, збільшивши розмір аліментів із 1500 грн до 2500грн.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Гусятинського районного суду від 11 грудня 2017 року в частині визначення судом розміру аліментів 1500 грн. змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в цій частині у такій редакції:

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року, стягнувши з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти, визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 березня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський