Справа № 361/4854/16-ц Головуючий у І інстанції Дутчак І. М.
Провадження № 22-ц/780/1423/18 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 39 19.03.2018
УХВАЛА

19 березня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі судді Савченка С.І., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до директора Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-4» ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням неправдивих відомостей, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у вказаній справі залишено без розгляду.

На вказану ухвалу 12 лютого 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ч.2 ст.356 ЦПК України щодо форми та змісту, зокрема в апеляційній скарзі не зазначено відповідача в даній справі та не додано для нього копії апеляційної скарги з додатками.

Також апеляційна скарга всупереч ч.4 ст.356 ЦПК України не оплачена судовим збором.

Крім того, скарга подана з пропуском п'ятиденного строку на апеляційне оскарження, встановленим ч.2 ст.294 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали), оскільки згідно п.13 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Копію ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року ОСОБА_2 отримала 15 грудня 2017 року, а скаргу подала лише через два місяці - 12 лютого 2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме: подання скарги із зазначенням особи, яка є відповідачем по справі, сплати судового збору та зазначення інших підстав поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Копію ухвали апеляційного суду Київської області ОСОБА_2 отримала 02 березня 2018 року, проте у встановлений судом строк зазначені в ухвалі недоліки не виправила, зокрема не зазначила в апеляційній скарзі особу, яка є відповідачем по справі і до якої подано позов, а саме - директора КП «ЖЕК-4» ОСОБА_5., не надала для нього копію апеляційної скарги з додатками, не оплатила судовий збір та не зазначила інші підстави поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Натомість ОСОБА_2 подала до апеляційного суду заяву про усунення недоліків, яка мотивована необгрунтованістю ухвали апеляційного суду про залишення її апеляційної скарги без руху.

Апеляційний суд вважає викладені в заяві доводи безпідставними з наступних міркувань.

Посилання ОСОБА_2 в заяві на те, що відповідачем у справі є міський голова ОСОБА_4 оскільки вона 25 січня 2017 року подала до суду клопотання про заміну відповідача є безпідставними. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 подала позов до директора КП «ЖЕК-4» ОСОБА_5. Підставою для заміни у справі відповідача згідно ст.33, ч.2 ст.208 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали) є відповідна ухвала суду, а не саме клопотання особи, як помилково вважає скаржник. Вматерілах справи відсутня ухвала суду першої інстанції про заміну відповідача ОСОБА_5. на ОСОБА_4 чи притягнення останнього до участі у справі у якості співвідповідача та направлення йому копії позовної заяви.

Посилання ОСОБА_2 як в апеляційній скарзі, так і в заяві про наявність підстав для її звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 п.1 п.п.6 і ст.3 п.2 п.п.13 Закону України «Про судовий збір» не грунтуються на законі.

Відповідно до п.п.13 п.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а згідно п.п.6 п.1 ст.5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із поданої ОСОБА_2 позовної заяви, вона просить відшкодувати моральну шкоду, заподіяну поширенням неправдивих відомостей, що ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію, і пов'язана із розміщенням відповідачем на під'їзді аркуша паперу про наявність у неї боргу по оплаті комунальних послуг. Даний предмет спору інший, ніж вказано у ст.5 п.1 п.п.6 і ст.3 п.2 п.п.13 Закону України «Про судовий збір», а отже скаржник не звільнена від сплати судового збору.

Твердження скаржника, що звільнення її від сплати судового збору передумовлено також субєктивними підставами за міжнародними нормами та стандартами, що передбачені розрахунком по методиці комплексної оцінки бідності, та іншими нормативно-правовими актами, а не тільки законом України «Про судовий збір», безпідставні, оскільки необхідний до сплати розмір судового збору становить 352,40 грн.і не є обтяжливим для сплати, в тому числі з урахуванням соціальних гарантій, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» і не перешкоджає у доступі до суду.

До заяви про усунення недоліків ОСОБА_2 додала клопотання, де просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, який як вона вважає становить п'ятнадцять днів, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу вона отримала лише 25 січня 2018 року, однак скаргу подала 12 лютого 2018 року, а тому згідно ст.354 ЦПК України має право на повнолення цього строку.

Проте, як вбачається із матеріалів справи копію ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року, яка була постановлена у відсутність ОСОБА_2, остання отримала 15 грудня 2017 року, що підтверджується її заявою від 15 грудня 2017 року про надання копії ухвали (а.с.66) та особистим підписом про отримання в цей же день копії ухвали на довідковому листі до справи (останій аркуш обкладинки), а відтак строк її оскарження відповідно до приписів п.13 Перехідних положень ЦПК України становить п'ять днів, бо ухвала постановлена до набрання чинності цією редакцією Кодексу, на що суд звертав увагу скаржника в ухвалі, залишаючи її скаргу без руху.

Отже, обставини, наведені ОСОБА_2 у клопотанні, не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 21 березня 2017 року, оскільки скаржник не вказала обставин щодо поважності причин пропуску строку подачі скарги на протязі п'яти днів з часу отримання копії оскаржуваної ухвали 15 грудня 2017 року.

Посилання ОСОБА_2 на п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України як підставу для поновлення строку необгрунтовані, бо дана норма передбачає поновлення строку виключно у випадку подачі скарги у встановлений строк з моменту отриманння ухвали, що скаржниця не зробила.

Інших доказів чи обставин які б перешкоджали скаржнику подати апеляційну скаргу в строки, визначенні ст.294 ЦПК України, у клопотанні не наведено.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте, навіть тоді можливість поновлення строку на оскарження не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу правової визначеності в контексті права на справедливий суд, закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною і згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Згідно приписів ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом 10 днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно приписів п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 отримала копію оскаржуваної ухвали 15 грудня 2017 року, а скаргу подала лише 12 лютого 2018 року, апеляційний суд вважає, що наведені ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, у зв'язку з чим відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до директора Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора-4" ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням неправдивих відомостей, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області С.І. Савченко