Ухвала

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 755/12387/16-ц

провадження № 61-2027 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 6 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксана Вікторівна, Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, витребування майна з чужого володіння та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ :

3 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 6 вересня 2017 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, зокрема надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням поважних причин його пропуску та доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою).

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 січня 2018 року касаційна скарга передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8 лютого 2018 року до суду касаційної інстанції на виконання ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких квитанція про сплату судового збору за подання касаційної скарги та заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що адвокат був присутнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, однак про результат розгляду справи заявника не повідомив, і лише 20 жовтня 2017 року, дізнавшись про відхилення апеляційної скарги, ОСОБА_1 звернулась до нового представника, у зв'язку з чим строк на касаційне оскарження нею було пропущено.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 не надала будь-яких належних доказів, зокрема, договору про надання правової допомоги чи довіреності представника, а також не зазначила інших поважних причин, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження. Зокрема, скаржник не зазначила дату, коли отримала копію ухвали апеляційного суду міста Києва від 6 вересня 2017 року. Враховуючи те, що на копії оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги зазначено дату їх видачі - 3 листопада 2017 року, а також те, що представник ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні апеляційного суду 6 вересня 2017 року, скаржнику слід зазначити, чи отримувала вона чи її представник копію оскаржуваного судового рішення апеляційного суду до 3 листопада 2017 року, коли вона звернулася до апеляційного суду із заявою про отримання копії судового рішення (стаття 222 ЦПК України, в редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційним судом) та надати відповідні докази.

Зурахуванням вказаного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, а також заявник має надати відповідні докази, що підтверджують зазначені в заяві обставини, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 13 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська