Номер справи 243/9024/13-к
Номер провадження 6/623/23/2018
УХВАЛА

іменем України

22 березня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М.О.

з участю: секретаря - Ноль С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 звернулася до суду з даним поданням, мотивуючи його тим, що на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 45657712/6 по виконанню виконавчого листа № 243/9024/13-к від 27.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 82546,00 грн. на користь ОСОБА_4.

03.12.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої за вих. № 17974 направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

До червня 2017 року заборгованість з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 утримувалась в бухгалтерії за місцем роботи боржника. Утримання заборгованості припинено у звязку зі звільненням боржника.

04.10.2017 року за допомогою АСВП направлено запит до державної податкової служби про номери рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах боржниками-юридичними та/або фізичними особами-підприємцями, Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи.

04.10.2017 року отримано відповідь від Пенсійного фонду України інформацію не знайдено.

05.10.2017 року отримано інформацію Державної податкової служби останнє місце роботи - ІКВ ВКП.

10.10.2017 року отримано інформацію Державної податкової служби про номери рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах на імя боржника.

04.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої за вих. № 11744 направлено до банківських установ для виконання та сторонам до відома.

05.10.2017 року державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик з вимогою терміново зявитись до ВДВС. За викликом боржник не зявився.

05.10.2017 року державним виконавцем з метою зясування майнового стану боржника за місцем мешкання направлено запит до Студенокської сільської ради.

04.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копії якої за вих. № 11752 направлено сторонам до відома. Відомості про арешт майна внесено до відповідних реєстрів.

Згідно бази даних ВДАІ 2000 та НАІС транспортні засоби за боржником не значаться.

18.10.2017 року Студенокська сільська рада повідомила, що боржник на території сільської ради не проживає, належного йому майна немає, місце проживання та місце роботи невідоме.

24.10.2017 року за вих. № 13331 державним виконавцем з метою зясування факту перетину кордону України направлено запит до Державної міграційної служби.

Згідно повідомлень банківських установ у період з 18.10.2017 року по 09.01.2018 року коштів на рахунках боржника не виявлено.

28.12.2017 року згідно повідомлення Державної міграційної служби ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

07.02.2018 року до ВДВС надійшла заява стягувача про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Оглянувши подання, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове за-тримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Факт ухилення від виконання зобовязань повинен бути доведений державним виконавцем. Таких доказів суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: М. О. Гуренко