АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 628/3223/16-ц Головуючий І інстанції: Шиховцова А.О.
Провадження № 22ц/790/14/18 Суддя - доповідач: Кісь П.В.
Категорія: відшкодування шкоди
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Бурлака І.В.,

- Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2017 року у цивільній справі № 628/3223/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, ТВБВ 10020/0536 філія - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями, пов'язаними з припиненням перерахування пенсії,-

встановив:

13.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на його користь матеріальну шкоду, що відображається у поштових витратах на суму 22 ,67 євро , що по діючому валютному курсу дорівнює 672 грн., моральну шкоду за спричинені душевні страждання у розмірі 10150 грн., а також з другого відповідача на його користь моральну шкоду за спричинені душевні страждання у розмірі 30450 грн. .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, філії ТВБВ 10020/0536 Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», третя особа: Купянське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання дій по припиненню перерахування пенсії на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку незаконними та зобов'язано Купянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити ОСОБА_3 виплату нарахованої пенсії через поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий на його ім'я у філії ТВБВ 10020/0536 Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», починаючи з 01.03.2016 року. Постанова набрала законної сили 23 листопада 2016 року.

Пенсійний Фонд України 29 вересня 2016 року виконав постанову суду від 03.08.2016 року і вся сума незаконно затриманої його пенсії за сім місяців була йому повернута на його рахунок в Іспанському банку ВВVА до Іспанії.

У зв'язку з незаконними діями відповідача - Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області та для захисту своїх інтересів у судовому порядку він вимушений був понести додаткові матеріальні витрати, що відобразилося у поштових витратах шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень міжнародного зразку.,

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, обґрунтовує тим, що внаслідок припинення перерахування пенсії на поточний рахунок, він зазнав глибоких душевних страждань.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Суд вирішив: У задоволенні уточненого позову ОСОБА_3 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, ТВБВ 10020/0536 філія - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями, пов'язаними з припиненням перерахування пенсії - відмовити у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, вважає рішення незаконним та просить його скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає , що рішенням суду порушені його конституційні права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди за визнані судом незаконні дії відповідачів.

Вказує, що судове рішення Пенсійним Фондом виконано через сім місяців, а тому він на протязі сими місяців відчував моральні страждання, так як вплив незаконних дій Відповідачів перешкоджав його одужанню, було порушено життєвий спокій його та членів його родини.

Просить апеляційний суд розглядати справу без його присутності.

Заперечуючи проти апеляційної скарги 23.01.2018 року відповідач Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення вважає рішення суду є законним і обґрунтованим, зазначає, що позивачем не було надано будь-яких доказів спричинення йому матеріальної та моральної шкоди.

Заперечуючи проти апеляційної скарги 24.01.2018 року відповідач філія - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу є такою, що не підлягає задоволенню.

Своє ставлення до апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Позивачем не доведено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними, незаконними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань, він виходив визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України ( в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 368 ЦПК України, з урахуванням того, що будь-яких клопотань про необхідність виклику сторін у судове засідання не надходило, розглядає скаргу, за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню за таких підстав.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 отримує пенсію за віком по Списку № 2, є інвалідом другої групи з 29.11.1982 року довічно, причина інвалідності «трудове каліцтво».

Згідно копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 у період з 23.01.2002 року по 14.12.2014 року та з 04.03.2015 року по 17.12.2024 року прийнятий на тимчасовий консульський облік Посольством України в Королівстві Іспанія.

Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, філії ТВБВ 10020/0536 Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», третя особа: Купянське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання дій по припиненню перерахування пенсії на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку незаконними та зобов'язано Купянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, виплату нарахованої пенсії через поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий на його ім'я у філії ТВБВ 10020/0536 Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», починаючи з 01.03.2016 року. Постанова набрала законної сили 23 листопада 2016 року.

29 вересня 2016 року Пенсійний Фонд України виконав постанову суду від 03.08.2016 року і вся сума затриманої пенсії за сім місяців була йому повернута на рахунок позивача в Іспанському банку ВВVА до Іспанії.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволені позову в частині стягнення з відповідача Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області матеріальної шкоди, що на суму 22 ,67 євро , що по діючому валютному курсу дорівнює 672 грн. з огляду на таке.

Частиною 1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в передбачений законом спосіб.

Такими способами згідно із ч.2 цієї норми, зокрема, є: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. (ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В матеріалах справи містяться оригінали квитанцій рекомендованих поштових відправлень міжнародного зразка у кількості чотирьох екземплярів, які датовані 29.04.2016 р., 07.05.2016 р., 05.07.2016 р. - на адресу управління Пенсійного фонду України, та 17.05.2016 р. - на адресу суду.

З огляду на досліджені докази, судова колегія вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують, що витрати на відправку рекомендованих поштових відправлень міжнародного зразка, понесені ним щодо відновлення свого порушеного права саме відповідачем Купянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області.

Судова колегія погоджується з висновком суду, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, так як, позивачем не надано жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди з наступних підстав.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків передбачених ч. 2 статті 1167 ЦК.

Визначення моральної шкоди міститься у ст. 23 ЦК та в Постанові Пленуму Верховного Суду №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Також, обов'язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.

Наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві, які негативні наслідки мають місце, у чому саме полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодування.

Письмовими доказами на ствердження наявності моральної шкоди можуть бути, зокрема, медичні довідки про виникнення захворювання чи інше погіршення стану здоров'я у зв'язку з хвилюваннями, спричиненими посяганням на права потерпілого; висновки лікарів чи медичних комісій про ступінь втрати працездатності, про необхідність проведення хірургічної операції; довідки про відрахування з вузу тощо.

Верховний суд України в своїй Постанові Пленуму від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (п.4) зазначає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем не подано доказів на підтвердження того, що йому завдано саме моральної шкоди; позивач не вказав в чому саме полягає заподіяна йому моральна шкода, з яких міркувань останній виходив, визначаючи її розмір та не надав доказів на підтвердження своїх доводів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2017 року залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2018 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина