Номер провадження: 22-ц/785/1590/18
Номер справи місцевого суду: 521/5226/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі з 12 серпня 2005 року по 04 листопада 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку із тим, що відповідач не виконує належним чином обовязок по утриманню сина, позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом в якому просила стягнути з відповідача щомісячно на свою користь аліменти у розмірі 4000,00 гривень на утримання сина - ОСОБА_5, 14 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення ним повноліття, тобто до 14 жовтня 2026 року, та рішення суду в межах платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходяться на утриманні позивачки. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання його малолітнього сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня подання позову, тобто з 03.04.2017 року, та до повноліття сина ОСОБА_6, а сааме до 03.04.2026 р.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року стягувати щомісячно з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти у розмірі 4000 грн. на утримання сина ОСОБА_5, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення ним повноліття, тобто до 14 жовтня 2026 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково суд помилково не визначив розмір конкретної твердої грошової суми аліментів застосувавши ст. 183 СК України визначивши аліменти у розмірі 50% від мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 12 серпня 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Кіхая) О.М. перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року.

Від цього шлюбу народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №159154 від 04 листопада 2008 року, запис 881, батьком якого зазначений відповідач по справі ОСОБА_4.

На підставі довідок Одеського міського центру зайнятості за № 969/11/03 від 21 квітня 2017 року та за № 971/11/03 від 21 квітня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований та перебуває на обліку як безробітній в Одеському МЦЗ (Одеському регіоні) з 12 серпня 2016 року, дохід за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року становить 6421,98 гривень.

Відповідно до довідок Одеського міського центру зайнятості за №1124/11/03 від 12 травня 2017 року та за №1133/11/03 від 16 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований та перебував на обліку як безробітній в Одеському МЦЗ (Одеському регіоні) з 12 серпня 2016 року по 28 квітня 2017 року, дохід за період з 01 квітня 2017 року по 28 квітня 2017 року становить 1855,25 гривень.

З листа Одеського міського центру зайнятості №1596/19/07 від 30 червня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 перебував на обліку як безробітній в Одеському МЦЗ (Одеському регіоні) в період з 12 серпня 2016 року по 28 квітня 2017 року, підставою зняття з обліку є подання безробітним ОСОБА_4 заяви від 28 квітня 2017 року про відмову від послуг Служби зайнятості.

З листа Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДВС в Одеській області за №1113/9/15-52-08-02 від 17 липня 2017 року вбачається, що з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року ОСОБА_4 становить 6585,83 гривень з Одеського міського центру зайнятості.

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач достатню матеріальну допомогу не надає, але сторони не погодили її розмір. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду.

Суд обгрунтовано не прийняв як доказ відсутності у відповідача обовязку щодо утримання дитини, з посиланням на наявність розписки, за якою позивач отримала від відповідача 300860,0 грн. в якості аліментів на утримання сина до повноліття, з огляду на те, що вказана розписка не містить будь-якого посилання на аліментні відносини, а вказує в якості підстави «як розрахунок за продану квартиру від ОСОБА_4М.».

Розписка датована 09.10.2015 роком. Договір купівлі-продажу укладений 09.10.2015 року.

Після цього відповідач продовжував деякий час надсилати кошти на картку позивача від 03.11.2015 р., 18.05.2016 р., 15.06.2016 р., 02.08.2016 р., 08.09.2016 р., 11.03.2017 р.

Таким чином, стороною відповідача не доведено факту передачі коштів за розпискою в якості аліментів на майбутнє.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини.

Суд має врахувати не тільки реальний дохід відповідача чи його відсутність, а й його можливості щодо отримання такого. На даний час відсутні дані про працевлаштування відповідача.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В оскаржуваному рішенні суд не визначив конкретної твердої грошової суми аліменти, що є порушенням ст. 184 СК України, а визначив аліменти у самому мінімальному розмірі, застосував до спірних правовідносин вимоги ст. 183 СК України, тому не вірно визначив норми права, які повинні були застосовуватись до спірних правовідносин.

Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема матеріальне становище платника аліментів, наявність інших утриманців.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Така сума на думку колегії суддів становить 2000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.374, ч. 1 п. 1 ст. 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_2 аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ним повноліття, тобто до 14 жовтня 2026 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складено 23.02.2018 року

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_9