Справа №515/1175/17
Провадження №2/515/114/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
15 березня 2018 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря Коренчук О.Е.
представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватба- нк») в особі свого представника (за довіреністю) ОСОБА_1 предявило вказаний позов, посилаю- чись на наступні обставини.
Представник позивача у судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність представника Приватбанку, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач до суду за викликом не зявилася, у відповідності до ст.178 ЦПК України, відзиву до суду та учасникам справи не надіслала, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсу- тності та ухвалити заочне рішення.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на під- ставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсут- ності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічно- го засобу не здійснюється.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довес- ти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір без номеру від 28.10.2010 р., за яким ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що від- повідає строку дії картки. Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських пос- луг передбачено зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Договором передбачено по- рядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Відповідно до п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг (зворот а.с. 81), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його викорис- тання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку.
Пунктом 2.1.1.7.6 згаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків пла- тежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позича- льник зобовязується сплатити Банку штраф (а.с.82).
Згідно даних з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 22.12.2016 р. і володіє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.89-90).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо- вах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процен- ти.
За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника про- центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одер- жання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проце- нти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кі- лькості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином від- повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за від- сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай- но ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконан- ня з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, вс- тановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої від- мови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як передбачено ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зо- бовязання за кожен день прострочення виконання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не виконала зобовязання у строк, вста- новлений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобовязання вона не довела, як це пере- дбачено ч.2 ст.614 ЦК України.
За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1600 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик останнього до суду в сумі 420 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер 3418 102361, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк судовий збір в розмірі 1600 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпо- відача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко