Справа № 489/5446/17
Номер провадження 2/489/746/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Сироватка Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру та порядку стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів. Вказувала на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, згідно рішення суду від 21.11.2006 р. з нього було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина в твердій грошовій сумі 350,00 грн. щомісячно. Проте у звязку зі зміною матеріального стану сторін, великими витратами на утримання неповнолітньої дитини визначений розмір аліментів є недостатнім, необхідні значно більші витрати на забезпечення її потреб.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд змінити розмір аліментів, які сплачує відповідач, та стягувати з відповідача в подальшому на її користь на аліменти утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину починаючи з дня предявлення позову до моменту досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, проте зменшив розмір стягнення до 1/4 частини.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлявся у встановленому ЦПК порядку.

Відповідно до ухали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

02.12.2006 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 350 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 24.10.2006 р. до досягнення ним повноліття.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що аліментів, які було стягнуто з відповідача за рішенням суду від 02.12.2006 р. , в розмірі 350 грн. 00 коп. щомісячно, недостатньо для утримання дитини, оскільки на теперішній час його потреби є значно більшими, відбулось стрімке збільшення цін . ОСОБА_5 має низку хронічних захворювань, профілактика та лікування яких потребує додаткових витрат. До того ж, дитина займається вивченням іноземних мов, що теж потребує додаткових коштів.

Згідно Довідки, виданої ЖБК «Темп-2» за вих. № 94 від 07.10.2017.2017 р., ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матірю ОСОБА_2

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги потреби дитини на утримання, що забезпечує високий рівень його життєдіяльності, суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 до розміру 1/4 частки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним повноліття.

Керуючись ст. ст. 4, 19, , 200, 206, 142, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру та порядку стягнення аліментів задовольнити .

Збільшити розмір аліментів, стягнутих згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним повноліття.

Виконавчий лист, виданий по цивільній справі № 2-4950/2006 відізвати.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.03.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова