РІШЕННЯ

іменем України

"14" березня 2018 р. 145/1809/17

2-о/145/9/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем,

встановив :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 11 грудня 2014 року в селі Борсків Тиврівського району Вінницької області помер його батько, ОСОБА_4, який до дня смерті був зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в селі Борсків Тиврівського району, по вулиці Пушкіна, будинок 1.

За життя батько своїм майном не розпорядився. Він - єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті батька. Він бажає прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті батька, який помер у віці 79 років. В останні роки свого життя він важко хворів, йому було важко самостійно забезпечувати свою життєдіяльність. На той чає заявник проживав одиноко, так як особисте життя в нього не склалось, тому він переїхав на постійне місце проживання до батька і проживав разом з ним в с.Борсків, вул. Пушкіна, 1 до дня його смерті, тобто до 11.12.2014 р. ОСОБА_1 він не зареєструвався за місцем свого фактичного проживання.

На день смерті батька він проживав разом з ним і відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, так як не відмовився від неї протягом шестимісячного строку. Заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не подавав. Нотаріус не може йому видати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як на день смерті батька він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Просить встановити факт його постійного проживання з батьком, ОСОБА_4, в селі Борсків Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Пушкіна, 1, на день його смерті, яка сталась 11.12.2014 р.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав, просить її задоволити з підстав, наведених в ній.

Представник Ворошилівської сільської ради Вінницької області ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення заяви. Пояснив, що заявник дійсно проживав із батьком, ОСОБА_4, в селі Борсків Тиврівського району, по вулиці Пушкіна, 1, обробляв город, порався по господарству.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що син ОСОБА_4 - ОСОБА_3 переїхав з м.Гнівань до батька за 6-7 років до його смерті.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що вона працює продавцем в с.Борсків. З 2007 року до дня смерті син ОСОБА_4 - ОСОБА_3 проживав разом із батьком в с.Борсків, разом тримали господарство.

Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, так як факт, що на день смерті ОСОБА_4, заявник постійно проживав разом з ним стверджується довідкою виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради №468 від 14.09.2017 року (а.с.10), відповідно до якої на день смерті його батька ОСОБА_3 проживав разом з ним без реєстрації, а також показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в судовому засіданні підтвердили даний факт.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 293, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.09.1995 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 з його батьком, ОСОБА_4, в селі Борсків Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Пушкіна, будинок 1, на день його смерті, яка сталась 11 грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 15.03.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.