Номер провадження 2/754/448/18
Справа №754/2486/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Нескородяній О.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_3 на підставі кредитного договору № КСП-000209 від 12.08.2008 р. отримала у кредитній спілці «Добробут» кредит в сумі 10 000 грн. строком на 24 місяці з 12.08.2008 р. по 12.08.2010 р. з оплатою 24% річних за користування кредитом. Для забезпечення повернення кредиту 12.08.2008 р. був складений Договір поруки № КСП-000209 з ОСОБА_4, яка несе солідарну і повну відповідальність перед кредитором за повернення суми кредиту, відсотків по кредиту, можливих підвищених відсотків і штрафних санкцій. 12.01.2017 р. між КС «Добробут» і ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №КСП-000209 від 12.08.2008 року. Відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує а тому станом на 12.01.2017 р. за кредитним договором наявна заборгованість в розмірі 150444 грн. 73 коп.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з солідарно відповідачів на його користь гроші в сумі 150444,73 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав позов просив його задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні подали заяви з проханням застосувати строк позовної давності, оскільки кредитний договір був укладений на 24 місяці з кінцевим терміном повернення - 12.08.2010 року, а тому на день подачі позову до суду закінчився трьохрічних термін позовної давності.

Вислухавши сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 12.08.2008 р. між Кредитною спілкою «Добробут» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № КСП-000209, відповідно до умов якого остання отримала у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти в розмірі 10000 грн. строком на 24 місяці з 12 серпня 2008 року по 12 серпня 2010 року зі сплатою 24 відсотків річних. (а.с. 2).

З метою забезпечення зобов'язань за Кредитним договором 12 серпня 2008 року між Кредитної спілкою «Добробут» та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № КСП-000209, відповідно до умов якого остання зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором № КСП-000209 від 12.08.2008 р. щодо погашення заборгованості в повному обсязі, включаючи відсотки за користування кредитом, можливі підвищені відсотки за несвоєчасну сплату платежів та інші штрафні санкції, передбачені Кредитним договором (а.с. 3).

Кредитною спілкою «Добробут» 12 січня 2017 року на адресу ОСОБА_3 було направлено повідомлення про відступлення права вимоги, яким останньому було повідомлено про те, що КС «Добробут» за Договором про відступлення права вимоги від 12.01.2017 р. відступила ОСОБА_2 право вимоги, що виникло на підставі кредитного договору № КСП-000209 від 12.08.2008 р.

Кредитною спілкою «Добробут» 12 січня 2017 року на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був направлений лист-попередження з проханням сплатити загальну суму заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Свої зобов'язання за Договором позивач виконав та надав кредитні кошти у сумі 10000,00 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 12 серпня 2008 року.

Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12 січня 2017 року має заборгованість в сумі 150444,73 гривни, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 8691,92 грн., відсотків - 99616,43 грн., 3% річних (на підставі ст. 625 ЦК України) - 26973,22 грн., індексу інфляції (на підставі ст. 625 ЦК України)- 123471,51 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи позичальником були порушені умови Договору щодо повернення кредиту, сплати процентів.

В письмових заперечення відповідачі просять застосувати строк позовної давності до позовних вимог, оскільки згідно кредитного договору кредитні кошти надавались строком до 12.08.2010 р., Кредитним договором не передбачено інші строки звернення про стягнення заборгованості, а тому позовна давність припинилася 12.08.2013 р. як до основної так і до додаткової вимоги.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.

Статтями 256-257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою пор захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ст. 262 ЦК України зміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що кредитні кошти в сумі 10000 грн. були надані ОСОБА_3 зі строком їх повернення до 12.08.2010 р., тобто з цього часу починається перебіг позовної давності.

Суду стороною позивача не надано доказів того, що позовна давність була збільшена за домовленістю сторін, перебіг позовної давності зупинявся або переривався.

Отже, враховуючи наведене, строк, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, а саме права вимоги за Кредитним договором щодо повернення суми боргу та відсотків, припинився 12.08.2013 р.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявленою стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 19, 48, 76, 81, 229, 259, 263-265 ЦПК України, ст. п.1 ч.2 ст. 11, 256-264, 266, 267, 509, 527, 530, 1054 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02.03.2018 р.

Суддя