Справа №487/627/17 07.03.2018
Провадження №22-ц/784/277/18
Справа 487/627/17 Головуючий першої інстанції: Павлова Ж.П.
Провадження № 22-ц/784/277/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Постанова

Іменем України

07 березня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючий - Колосовський С.Ю.,

судді: Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2017 року

за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 р. ОСОБА_2 предявив позов до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є власником 3/10 частки будинку № 139 по вул. Скороходова у м. Миколаєві, а власником 7/10 вказаного будинку є ОСОБА_3 У квітні 2016р. за підписом Миколаївського міського голови він отримав лист, в якому знаходилась копія витягу із рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13 лютого 2015 р. № 98, з п. 22 якого вбачається, що житловому будинку № 139 по вул. Скороходова у м. Миколаєві (літ. А прим. з №1-1 по №1-4, з №2-1 по №2-5 загальною площею 71,9 м2, літ. Н, Ж, П, С2, Ш, Мпд), який належить ОСОБА_3, була надана нова адреса: вул. Скороходова, № 139/1 м. Миколаїв.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що вищезазначеним рішенням порушується його право власності на зазначений житловий будинок, позивач просив визнати незаконним та скасувати п.22 рішення виконкому Миколаївської міської ради від 13 лютого 2015 р. № 98.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2017р. у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з того, що оскарженим рішенням органу місцевого самоврядування не були порушені права позивача як співвласника житлового будинку.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст.21 ЦК).

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ст.358 ЦК).

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (ст.367 ЦК).

Згідно з п.1.6., 2.2., 3.2. Порядку надання та зміни адрес обєктам нерухомості в м. Миколаєві (далі Порядок), який затверджено рішенням Миколаївської міської ради №4/11 від 10 березня 2011р.) до заяви про надання окремої адреси обєкту нерухомості надаються, в тому числі копії правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності заявника на окрему частину будинку або на самостійний обєкт права власності. Не надаються самостійні адреси обєктам, які відносяться до категорії самозабудови, без наявності оформлених документів відповідно до законодавства та порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, за договорами купівлі-продажу від 28 червня 1984р. та від 02 червня 1987р. ОСОБА_3 набув у власність відповідно 53/100 і 17/100 часток у житловому будинку №139 по вул. Скороходова у м. Миколаєві.

27 січня 2000р. нотаріальним органом на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким успадковане ним майно складається з 3/10 частин житлового будинку №139 по вул. Скороходова у м. Миколаєві.

В 2014р. ОСОБА_3 звернувся до Миколаївського міського голови із заявою про надання окремої адреси житловому будинку (літ. А-1, приміщення №1-1 по №1-4, №2-1 - №2-4), (літ. Н,Ж,П,С2,Ш,Мпд) по вул. Скороходова, 139 у м. Миколаєві.

13 лютого 2015р. рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 98 (п.22) житловому будинку №139 по вул. Скороходова у м. Миколаєві (літ. А прим. з №1-1 по №1-4, з №2-1 по №2-5 загальною площею 71,9 м2, літ. Н,Ж,П,С2,Ш,Мпд), який належить ОСОБА_3, була надана нова адреса, вул. Скороходова, №139/1 м. Миколаїв.

Підставою для прийняття цього рішення слугували надані заявником, в тому числі договори купівлі-продажу від 28 червня 1984р., 02 червня 1987р., технічний паспорт на житловий будинок №139 по вул. Скороходова у м. Миколаєві від 05 грудня 2013р.

Однак лише в одному з договорів купівлі-продажу, а саме від 02 червня 1987р. зазначено, що у користування покупця переходить жила кімната 2-3 житловою площею 6,70 м2, кухня 2-4.

Щодо приналежності покупцю решти індивідуально визначених приміщень правовстановлюючі документи інформацію не містять.

Звертає на себе увагу й те, що в оспореному рішенні в переліку міститься приміщення №2-5, яке навіть ОСОБА_3 не вказував у своїй заяві.

Більше того, у згаданому технічному паспорті містяться відмітки про наявність самочинних забудов (житловий будинок літ. «А-1» збільшений по площі забудови на 14,6 м2, сарай літ. «Ф» площа забудови 9,3 м2, літня кухня літ. «Ш» площа забудови 34,2 м2, тамбур до літньої кухні літ. «Ш1» площа забудови 3,4 м2).

Як зазначав позивач і це не спростовано відповідачем та третьою особою, поділ в натурі житлового будинку №139 по вул. Скороходова у м. Миколаєві між його співвласниками не проводився.

Викладеним обставинам суд належної правової оцінки не дав, натомість навів у рішенні обставини, які стосуються реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30 вересня 2015р. за заявами ОСОБА_3 речових прав на нерухоме майно (реєстраційні номера заяв № 13584687, 13587041) на обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Кузнецька (Скороходова),139, які мали місце після оспореного рішення, що виключає їх з предмету доказування у даному спорі.

Факти ж на які посилався позивач і які підтверджені допустимими доказами свідчать, що приймаючи оспорене рішення орган місцевого самоврядування припустився порушень Порядку (надані ОСОБА_3 правовстановлюючі документи не підтверджують його права на вказані ним приміщення, наявність самочинних забудов), що призвело до порушень прав співвласника житлового будинку ОСОБА_2 який не уповноважував іншого співвласника на вчинення таких дій і не розпоряджався на його користь своєю власністю.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Ухвалення рішення на користь позивача є підставою (ст.141 ЦПК) для відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат у звязку з розглядом справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2017р. скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 98 (п.22) від 13 лютого 2015р. про надання житловому будинку №139 по вул. Скороходова у м. Миколаєві (літ. А прим. з №1-1 по №1-4, з №2-1 по №2-5 загальною площею 71,9 м2, літ. Н,Ж,П,С2,Ш,Мпд), який належить ОСОБА_3 нової адреси, вул. Скороходова, №139/1 м. Миколаїв.

Стягнути з Виконавчого комітету Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_2 640 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 07 березня 2018р.

Головуючий: Судді: