Справа № 428/1241/18
Провадження №2-о/428/121/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 до липня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1. Після того вони переїхали до м. Сєвєродонецьк Луганської області, де проживали однією сімєю за адресою: АДРЕСА_2. Її чоловік помер 27.05.2016 року. На момент смерті чоловік отримував пенсію, яка на 1000 грн. перевищувала розмір її пенсії. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка і постійно отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом існування. З метою призначення пенсії по втраті годувальника, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте отримала відмову через відсутність документів, що підтверджують факт її перебування на утриманні у померлого чоловіка. Просила суд встановити факт перебування на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2 за його життя.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якій не заперечував проти задоволення заяви.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, стало те, що заявник ОСОБА_1 Миколаєва бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, після смерті її чоловіка ОСОБА_2.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №489862, виданого 09.06.2016 року Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 помер 27.05.2016 року у віці 62 років, про що 09.06.2016 року складено відповідний запис №10.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно із копією свідоцтва про одруження серії І-АБ №116083, виданого 16.10.1971 року Горбюро ЗАГС п. Комунарськ Ворошиловградської області, в якому російською мовою записано, що «ОСОБА_4 и ОСОБА_5 вступили в брак 16.10.1971 г.», про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 16.10.1971 року зроблено актовий запис за №966». Після укладання шлюбу дружина отримала прізвище, яке російською мовою записано «Кондратьева».

ОСОБА_2 отримував пенсію за віком за списком 2 (при повному пільговому стажі), щомісячний розмір пенсії за період з січня по травень 2016 року становив 2692,14 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.01.2018 року№163.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком при повному стажі, щомісячний розмір пенсії за період з серпня по вересень 2017 року становить 1547,23 грн., а з жовтня 2017 року по січень 2018 року 1683,84 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.01.2018 року №162.

Таким чином, доход чоловіка заявниці майже на 1000 грн. перевищував розмір її щомісячного доходу.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 постійно проживала зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_2. Зазначена обставина підтверджується копіями довідок від 21.07.2015 року №919043530та №919043531 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, виданих ОСОБА_2 та ОСОБА_2

З урахуванням викладеного суд вважає, що в суді було встановлено і підтверджено, що заявник ОСОБА_1 до дня смерті її чоловіка ОСОБА_2 постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів до існування.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 267-268, 273, 293, 315-319, 354, 355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місце знаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21792459), задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2 за його життя.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. І. Кордюкова