Справа № 266/1194/18
Провадженя№ 2-о/266/120/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Широкової Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що 23 грудня 2017 р. в м. Донецьк, Донецької області помер ОСОБА_2. Заявник отримав документи про смерть померлого неналежного зразка, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Задля реалізації своїх спадкових та соціальних прав заявнику було необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому їй було відмовлено Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. У звязку із цим просив встановити факт смерті померлого в м. Макіївка вказаного числа.

Заявник ОСОБА_1, представник заінтересованої особи Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судовому засіданні участі не приймали, письмово просили розглянути справу за їх відсутності. Заявник заяву підтримав. Представник заінтересованої особи надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності на розсуд суду.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому батьком ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_2 (а. с. 6)

Згідно медичного свідоцтва про смерть на бланку №106/у який не відповідає Наказу Міністерства охорони здоровя України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», ОСОБА_2 помер 23.12.2017 року.

Від цього, довідка про причини смерті та медичного свідоцтво про смерть не відповідають Наказу Міністерства охорони здоровя України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», є недійсним і не створює правових наслідків.

Також встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області аби отримати свідоцтво про смерть, 14 грудня 2017 року, вихідний номер №15.5-17-128 у чому йому було відмовлено з-за не легітимності документів, що підтверджують смерть відповідно до Наказу Міністерства охорони здоровя України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

У відповідності до ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.

Таким чином, оскільки доводи заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то заява підлягає задоволенню, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть померлої та реалізувати свої спадкові права.

Керуючись ст. ст. 293, 317, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити, що громадянин України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23 грудня 2017 року у м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.