Єдиний унікальний номер: 448/169/17
Провадження № 2/448/81/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.01.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Крив'як О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області (правонаступника Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області), треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, належали земельні ділянки площею 0,40887 га та площею 4,33146 га, що розташовані на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.11.2003року та серії НОМЕР_2 від 18.11.2003року, які після смерті матері перейшли в порядку спадкування відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року до її чоловіка (батька позивачки) - ОСОБА_3

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 батько ОСОБА_3 помер. За життя йому також належали земельні ділянки площею 0,70961 га та площею 1,63066 га, що розташовані на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 18.11.2003року та серії НОМЕР_4 від 18.11.2003року.

Стверджує, що батько за життя склав заповіт в її користь. Вона (позивачка) спадщину після смерті батька фактично прийняла, оскільки відповідно до ст.549 ЦК 1963року вступила в управління спадковим майном. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначені земельні ділянки (оригіналів державних актів) та неможливість отримання їх дублікатів, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв'язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3

В судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області (правонаступника Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області) у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - Відділ у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (батька позивачки).

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 0,70961 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_5), що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 18.11.2003року, та право власності на земельну ділянку площею 1,63066 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_6), що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 18.11.2003року.

Крім того, до складу спадщини також входить право власності на земельну ділянку площею 0,40887 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_7), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.11.2003року, та право власності на земельну ділянку площею 4,33146 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_8), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 18.11.2003року. Вказані земельні ділянки належали за життя дружині ОСОБА_3 - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та після її смерті перейшли в порядку спадкування до її чоловіка - ОСОБА_3 як до спадкоємця першої черги спадкування за законом, що прийняв спадщину.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №36/04, за життя спадкодавець ОСОБА_3 склав заповіт від 24.07.2001року, яким усе своє майно заповів дочці ОСОБА_1 (позивачці у справі), яка фактично вступила в управління спадковим майном, тобто у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині чи претендували б на таку, крім позивачки, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (оригіналів вищевказаних державних актів) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 18.11.2003року; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 18.11.2003року; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.11.2003року; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 18.11.2003року; копіями довідок, виданих виконавчим комітетом Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області №1550 та №15501 від 07.10.2016року; копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.02.2004року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2; копією спадкової справи №36/04, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_3

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 цього кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

- земельну ділянку площею 0,70961 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_5), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 18.11.2003року;

- земельну ділянку площею 1,63066 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_6), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 18.11.2003року;

- земельну ділянку площею 0,40887 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_7), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.11.2003року;

- земельну ділянку площею 4,33146 га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_8), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 18.11.2003року, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус