АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року

м. Харків

Справа № 641/5270/17

Провадження №22-ц/790/1128/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 641/5270/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус ХМНО Лукянова Олена Борисівна, Харківська міська рада про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2017 року, ухвалене суддею Григор'євим Б.П., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус ХМНО Лукянова Олена Борисівна, Харківська міська рада про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позову зазначає, що його сестрі ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло належала квартира АДРЕСА_1.

29 січня 2013 року нею складено заповіт, згідно якого все своє майно вона заповідала йому. ІНФОРМАЦІЯ_1 сестра померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з вищевказаної квартири. Він звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину та довідався, що існує особа, яка має право на обов'язкову частку у спадщині - це чоловік його сестри ОСОБА_2, який на момент її смерті досяг пенсійного віку, а отже був непрацездатним та мав право на 1/2 частину спадщини незалежно від змісту заповіту. Від нотаріуса він отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частину спірної квартири та зареєстрував його у встановленому законом порядку. ОСОБА_2 (чоловік сестри) свідоцтво про право на спадщину не отримав, державна реєстрація його речових прав на нерухоме майно не відбулась. На початку ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Приватним нотаріусом ХМНО Лукяновою О.Б. 28 липня 2017 року було видано сину ОСОБА_2 - ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину НОМЕР_1, згідно якого відповідач отримав право власності на 1/2 частину спірної квартири. В цей же день була проведена державна реєстрація права власності, про що в Реєстрі речових прав на нерухоме майно внесений запис.

Просить визнати свідоцтво про право на спадщину, видане 28 липня 2017 року приватним нотаріусом ХМНО Лукяновою О.Б., реєстраційний №2149 та рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень індексний №36358664 від 28 липня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом ХМНО Лукяновою О.Б. - недійсними.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Третя особа - Приватний нотаріус ХМНО Лукянова О.Б. надала до суду письмові пояснення, в яких просила в задоволенні позову відмовити та справу розглядати за її відсутності.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позов заявлений неналежним позивачем, оскільки свою частку в спадковому майні позивач отримав, а права на іншу частку він за законом немає, тому оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину права, свободи та інтереси позивача не порушені, і, відповідно, вони не потребують судового захисту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом встановлено порушення передбаченої законодавством процедури під час видачі свідоцтва про право на спадщину, але при цьому зроблений незрозумілий висновок про відсутність підстав для визнання такого свідоцтва недійсним. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що за життя його батьком ОСОБА_2 в установленому законом порядку було оформлено право власності на 1/2 частину спірної квартири. Оскільки батько відповідача державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не здійснив, право власності на 1/2 частину спірної квартири від ОСОБА_5 не перейшло, а тому він, як спадкоємець другої черги має право на спадкування цієї 1/2 частки квартири.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, з 14 червня 1986 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу НОМЕР_2. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на «ОСОБА_5».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, про що Харківським міським ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3.

ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 липня 1993 року на праві власності належала квартира АДРЕСА_1.

29 січня 2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Харківської ДНК, згідно якого ОСОБА_5 все своє майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповідала ОСОБА_1

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є рідні брат та сестра, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Як вбачається з копії спадкової справи №34/2016 після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 (чоловік померлої) на обов'язкову частину та ОСОБА_1 (брат померлої).

02 лютого 2017 року приватним нотаріусом Харківського МНО Лукяновою О.Б. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 свідоцтво про право власності не видавалось.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4, видане ІНФОРМАЦІЯ_4 Харківським міським ВД РАЦС ГТУЮ у Харківській області.

Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 07/2007, з якої вбачається, що після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_2 28 липня 2017 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаної квартири.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, яке входило до обов'язкової частки у спадщині ОСОБА_2 здійснена не була, документу, що посвідчує право власності на квартиру, оформлено не було, тому нотаріус повинен був відмовити ОСОБА_2 (сину спадкодавця) у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з чим свідоцтво повинно бути визнано судом недійсним.

Згідно ст.1216, 1218, 1276, 1296, 1297 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщину (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Водночас, відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеної у постанові від 12 квітня 2017 року. по справі №676/1958/16-ц.

Згідно п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., зареєстрованого в МУЮ 22.02.2012 р. за № 282/20595), якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно роз'яснень, які містять в п.23, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. У відповідності до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Як свідчать матеріали справи, позивач скористався своїм правом та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї сестри ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири.

Згідно ч.3 ст.1268 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_2 (чоловік померлої) прийняв спадщину на 1/2 частину квартири, оскільки проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 Заяву про відмову від прийняття спадщини він не подавав, а навпаки, у 6-ти місячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини ОСОБА_2 підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №44597434 від 27 липня 2016 року. ОСОБА_2 (син спадкодавця) мав право на спадкування після смерті батька, оскільки є спадкоємцем першої черги. Не отримання батьком відповідача свідоцтва про право на спадщину, так само як і відсутність державної реєстрації такого права не є підставою для позбавлення права відповідача на спадщину.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 свою частку у спадковому майні отримав, а права на іншу частку він за законом не має, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають суду підстав для зміни або скасування рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2017 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 березня 2018 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.