Справа № 686/2751/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Конопко А.П.

за участі представника позивача- відповідача ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна, придбаного під час шлюбу, особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя. На обґрунтування своїх вимог він зазначив, що у період з листопада 2009 року по жовтень 2015 року він з відповідачкою перебували у шлюбних відносинах, які рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2015 року було розірвано.

За період шлюбу ними було набуте майно, яке оформлене та перебуває у відповідача: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн.; автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн. Всього на загальну суму 390165,00 грн.

Враховуючи те, що автомобіль, гараж є неподільні речі, спільне використання неможливе, то він просить виділити відповідачу наступне майно: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник»

вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн. Визнати за ним ОСОБА_4 право власності на автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн. Припинити за ОСОБА_5 право власності на автомобіль НОМЕР_1 та стягнути з нього на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію, що становить різницю вартості часток майна у розмірі 56670,50 грн.

ОСОБА_4 направив до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн.; автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн. Виділити ОСОБА_5 наступне майно, без стягнення компенсації ? частини його вартості: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень. Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину автомобільного гаража, розташованого на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 вартість ? частини автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 125876 гривень 50 копійок.

ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання майна, придбаного під час шлюбу, особистою приватною власністю, та просить визнати за нею право особистої приватної власності на автомобільний причіп марки «Сантей 750-211», 2013 року випуску, шасі №Y99750211DOB32035, державний номер НОМЕР_3. На обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що вони з відповідачем з листопада 2009 року по жовтень 2015 року дійсно перебували в шлюбі. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Із самого початку їхнього шлюбу, проживаючи у її батьків у їх квартирі, у неї з позивачем весь час виникали спори з приводу необхідності пошуку ним роботи. Протягом кількох років з дати укладання шлюбу, позивач фактично перебував на її утриманні та утримання її батьків, оскільки самостійного заробітку не мав і працювати не хотів. Вона в той час, до декретної відпустки (лютий 2011 року) працювала в міському комунальному підприємстві по утриманню нежитлових приміщень, а перебуваючи в декретній відпустці весь час працювала на речовому ринку, допомагаючи своїм батькам вести підприємницьку діяльність.

У 2010 році вона продала свою квартиру по вул. Вишнева, 137 у м. Хмельницькому за 30000 доларів США, а на виручені кошти вирішила придбати майно: гараж, автомобіль, а також автопричеп. З цією метою надала ОСОБА_4 необхідну суму (16000 грн. на той час це 2000 доларів США) для придбання автомобільного причепу, який був необхідний для використання її батьками в їх підприємницькій діяльності. На жаль в той час вона не звертала увагу, хто саме вказаний в свідоцтві на транспортний засіб (автопричеп), як його власник, оскільки перебувала у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною і цим не переймалася. Тільки отримавши позов вона побачила, що ОСОБА_4 вказав себе як власник автомобільного причепу. Наскільки їй відомо, така модель автопричепу сьогодні коштує 30000 гривень.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не приймав участь у придбанні майна своїми коштами або спільною працею, а все майно вона придбала за свої особисті кошти, є всі підстави визначити правовий статус спірного майна, а саме автомобільний причіп, як її особисту приватну власність.

Заслухавши думку учасників процесу, свідчення свідків: ОСОБА_7, який в судовому засіданні посвідчив, що він проводив щекатурку підвалу гаража разом з братом ОСОБА_4, ОСОБА_4 підвозив матеріали, гараж вже був на той час збудований; свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні посвідчив, що у березні квітні 2013 року до нього приїздив ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_5 та позичав у нього 4000 дол. США, через два місяці повернув гроші так як він працював водієм, на той час гараж був одноповерховий; свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні посвідчив, що його донька ОСОБА_5, продала свою квартиру та купила за ці кошти автомобіль, прицеп та гараж, ОСОБА_4 не працював; свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя підлягає задоволенню, зустрічна позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна, придбаного під час шлюбу, особистою приватною власністю підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що у період з листопада 2009 року по жовтень 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2015 року було розірвано.

За період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було набуте майно: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн.

ОСОБА_5 того, суд вважає, що автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул. Геологів, 22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн. було набуто сторонами під час шлюбу, оскільки, відповідно до п.1.3 договору дарування земельної ділянки, що розташована в м. Хмельницький по

вул. Геологів, 22, блок 20, бокс 405 від 14 листопада 2012 року, що укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_12 дарувальник свідчить про те, що вищевказана земельна ділянка вільна від забудови.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав - за ОСОБА_5 04.12.2012 року зареєстровано право власності на гараж блок 20 бокс 405, що по вул.. Геологів 22 в м. Хмельницький.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 Л,Д. було збудовано вказаний гараж за спільні кошти. Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_5 на те, що у 2010 році вона продала свою квартиру за 30000 доларів США, а на виручені кошти придбала майно: гараж, автомобіль, а також автопричеп, оскільки відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Статтею 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

До суду не надано належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_5 за свої особисті кошти придбала спірне майно, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 продала квартиру 23 березня 2010 року, а спірний гараж збудовано у період часу з 14.11.2012 року по 04.12.2012 року, автомобіль придбано 04.04.2013 року та причеп зареєстрований 20.08.2013 року.

Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.07 р. про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

При поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сторонами не оспорюється визначена в позовних заявах вартість майна, суд вважає, що слід визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн.; автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн.

Та слід виділити ОСОБА_5 наступне майно, без стягнення компенсації ? частини його вартості: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 вартість ? частини автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 125876 гривень 50 копійок;

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину автомобільного гаража, розташованого на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405. Визнати за ОСОБА_5, право власності на ? частину автомобільного причепу марки «САНТЕЙ 750-211», 2013 року випуску, шасі №Y99750211DOB32035, державний номер НОМЕР_3.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя задоволити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:

- ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень;

- принтер струменевий вартістю 2000 гривень;

- автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн.;

- Автомобіль марки NISSAH PRIMASTAR д.н. НОМЕР_4, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн.

- Виділити ОСОБА_5 наступне майно, без стягнення компенсації ? частини його вартості: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 вартість ? частини автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна СІ 48590 125876 гривень 50 копійок;

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину автомобільного гаража, розташованого на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна, придбаного під час шлюбу, особистою приватною власністю задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_5, право власності на ? частину автомобільного причепу марки «САНТЕЙ 750-211», 2013 року випуску, шасі №Y99750211DOB32035, державний номер НОМЕР_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1910 гривень 82 копійки сплоченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 320 гривень сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2018 року.

Позивач-відповідач: ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач-позивач: ОСОБА_5, яка проживає в м. Хмельницький

АДРЕСА_1.

Суддя: О.В.Мазурок