Справа № 564/32/18
14 березня 2018 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Левчук В.В.
секретар судового засідання Зберун К.Ф.
представника позивача - не з'явився
відповідача - не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/32/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ, вул.Грушевського 1Д) до ОСОБА_1 (м.Костопіль Рівненської області, вул.Невського 7) про стягнення заборгованості
Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання. У своїй позовній заяві вказує, що у разі неявки представника в судове засідання, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Окрім того, представником банку подано суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене,дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.
Суд, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 05.01.2006 року звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" із Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, та ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості (далі - договір).
Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент.
Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона була ознайомлена та згідна з умовами надання банківських послуг і тарифами банку.
Вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Оскільки за договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1, остання взяла на себе зобов'язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості та зазначені обов'язки порушила, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 2253,23 грн. та сплати процентів.
При вирішенні спору судом береться до уваги, що останні сплати заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мали місце у 27.11.2017 року на суму 700 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримала кредит зі сплатою 36% на рік (3% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом.
Пунктом 1.1.3.2.3 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.
В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором з 36% до 30% на рік, починаючи з 01.01.2013 року, з 30% до 34,80% на рік, починаючи з 01.09.2014 року, та з 34,80% до 43,20% на рік, починаючи з 01.04.2015 року.
Оскільки така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору і станом на 12.12.2017 року борг по процентам за користування кредитом становив 4617,06 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання перед банком порушила, то відповідно до умов і правил надання банківських послуг та вимог ст.549 ЦК України з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню пеня в розмірі 5629,22 грн.
При укладенні кредитного договору сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів ОСОБА_2 зобов'язується сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг).
Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання перед банком порушила, то відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та вимог ст.1050 ЦК України з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 624,98 грн. (процентна складова).
Статтею 616 ЦК України визначено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.
З наданого банком розрахунку заборгованості по пені вбачається, що банк, будучи обізнаним, що позичальник тривалий час перестав сплачувати належні за кредитним договором платежі на погашення боргу, у зв'язку із чим зросла сума заборгованості, не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків протягом тривалого часу.
Суд дійшов висновку, що банк своїми діями сприяв збільшенню розміру пені, а тому наявні підстави для зменшення її розміру, відповідно до загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності.
Враховуючи вказані обставини, розмір збитків та дії позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені із суми 5629,22 грн. до 2200 грн.
Одночасно, беручи до уваги зазначені вище обставини та те, що процентна складова штрафу залежить від розміру позовних вимог, який був збільшений внаслідок тривалого незвернення позивача до суду, суд вважає, що наявні підстави для зменшення зазначеного штрафу до 300 грн. (процентна складова), відповідно до загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності.
При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" штрафу (фіксована частина), суд виходить з того, що розмір штрафу, в даному випадку, не залежить від часу звернення позивача до суду, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення в повному об'ємі. За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає до стягнення 500 грн. штрафу (фіксована частина).
Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1762 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №PROM2BBFK0 від 22.12.2017 року. Таким чином, витрати по сплаті судового збору в сумі 1276,48 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк".
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 549, 616, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 141, 223, 247, 280, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_3