Справа № 369/7151/17
Провадження № 2/369/695/18
06.02.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
за участі секретаря Водала А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -
У липні 2017 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, в тому числі на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1. У встановлений законом термін він звернувсь до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно. Оскільки спадкодавець здійснив будівництво відповідно до вимог чинного законодавства, але не встиг оформити та здійснити державну реєстрацію, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, він спадщину прийняв, отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, де здійснювалось будівництво, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вважає своє право порушеним. Крім того, вказав, що власником іншої ? частини даного будинку та земельної ділянки є він.
Просив суд визнати за ним права та обов'язки забудовника житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
У судове засідання позивач не з'явивсь. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги підтримала. Просили суд задоволити позов.
У судове засідання представник Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
ОСОБА_2 була матір'ю ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Ленінградським відділом РАЦСу м. Києва.
17 березня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0224га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, частки покупців становлять по ? частині кожному.
17 березня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом готовністю 65% житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, частки покупців становлять по ? частині кожному.
З матеріалів справи встановлено, що в подальшому житловий будинок був добудований та на даний час готовність становить 100%, загальною площею 166,1 кв.м, житловою площею - 91,6 кв.м, що підтверджено листом КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області №518 від 20 квітня 2017 року, №32 від 11 січня 2018 року, технічним паспортом на житловий будинок станом на 27 грудня 2017 року.
10 квітня 2017 року до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2
З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2, судом на час розгляду справи не встановлено.
16 травня 2017 року приватним нотаріусом видане ОСОБА_1 свідоцтво про прав на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки 0,0224га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення права власності, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
У постанові Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що у разі якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.
На підставі наданих суду документів, оскільки будівництво житлового будинку було розпочато з дотриманням встановленої законом процедури, але за життя спадкодавець не встиг ввести в експлуатацію житловий будинок, отримати правовстановлюючий документ та здійснити реєстрацію права власності, тому до спадкоємців переходять права та обов'язки забудовника.
За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.
Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.
Позивач спадкове майно прийняв так як проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок не може через відсутність реєстрації права власності на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 травня 2017 року. Тому позовну заяву суд задовольняє.
За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за позивачем необхідно визнати право власності на житловий будинок. Керуючись ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст. 180, 182, 183, 192, 194, 196 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, права та обов'язки забудовника житлового будинку, загальною площею 166,1 кв.м, житловою площею 91,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.С. Пінкевич