Справа № 591/370/18
Провадження № 2/591/1025/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 рокум. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Кутирьової І.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору довічного утримання (догляду), укладеного 30 грудня 2005 року та посвідченого нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, він набув право власності на квартиру під номером 253 у будинку під номером 22 по вул. Інтернаціоналістів у м. Суми. У 2009 році Слідчим управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області було порушено кримінальну справу відносно позивача, в межах якої слідчим слідчого управління ГУМВС України в Сумській області ОСОБА_2 було накладено арешт на нерухоме майно позивача постановою від 28 грудня 2009 року. Вироком Сумського районного суду Сумської області від 03 червня 2011 року позивача було визнано винним та засуджено до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців з конфіскацією всього належного майна, крім житла. Потреба в застосуванні накладення арешту майна відпала разом із набранням обвинувальним вироком Сумського районного суду Сумської області від 03 червня 2011 року законної сили, проте до даного часу ані слідчим, ані вироком суду питання про зняття арешту з нерухомого майна не вирішено. Посилаючись на те, що внаслідок арешту майна позивач обмежений у здійсненні свого права власності, оскільки не може розпоряджатися своїм майном, просить скасувати арешт нерухомого майна № 9410839, що накладений постановою СУГУМВС України в Сумській області б/н від 28 грудня 2009 року на квартиру АДРЕСА_1, що належить позивачу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які приймали участь у справі, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як роз'яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справі № 1-7/2011 р., вироком Сумського районного суду Сумської області від 03 червня 2011 року ОСОБА_3 засуджений до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла (а.с. 1-43 т. 29 кримінальної справи № 1-7/2011 р.).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 р.), питання щодо долі, описаного з метою можливої конфіскації, майна вирішуються судом при постановленні вироку, а тому питання щодо зняття арешту або конфіскації будинку має вирішуватися судом в нарадчій кімнаті під час винесення вироку.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року), питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Крім того, як розяснено у п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» , у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У зв'язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред'являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на нерухоме майно позивача було накладено постановою заступника начальника відділу СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_2 від 29 грудня 2009 року в рамках кримінальної справи з метою забезпечення можливої конфіскації майна за правилами КПК 1960 року, а тому вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином провадження у вказаній справі було відкрито помилково, та необхідно повідомити позивачу, що розгляд заяви про скасування арешту майна підлягає розгляду в порядку, передбаченому кримінально процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного і керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування арешту майна.

Розяснити позивачу його право звернутися з заявою про скасування арешту майна в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя А.П.Сидоренко