справа № 133/156/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2018 року

Козятинський міськрайонний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4000 грн. в місяць починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини, обгрунтовуючи свій позов тим, що вони звідповідачем знаходились в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання в якому у них 10 травня 2011 року народився син ОСОБА_3. Відповідач ніякої участі у вихованні та утримання сина не приймає, хоч повинен та має можливість це робити. Оскільки відповідач працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, тому просить стягнувати аліменти у твердій грошові й сумі.

Відповідно до ст.274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позово задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився. У наданому на позов відзиві зазначив, що позов визнає частково в розмірі 1500 грн. щомісяця, оскільки його дохід в місяць становить 3723 грн., що підтвердив документально.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2013 року було розірвано (а.с.5)

Від спільного проживання у сторін 10 травня 2011 року народився син ОСОБА_4 (а.с.4)

Відповідно до довідки №2 від 23 січня 2018 року, виданої головою ОСББ «Зоря» ОСОБА_4 зареєстрований та проживає з матір»ю (а.с.6)

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, заяву відповідача про визнання позову частково, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання сина відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Матеріальне становище платника аліментів, наявність у відповідача інших дітей, або непрацездатних інших утриманців. Тому суд зробив висновок про необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 24.01.2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову, тому суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704. 80 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст 12, 76-79,,81,83,. 265, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 10травня ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1500 грн ( одну тисячу пятсот грн ) щомісячно до повноліття дитини , починаючи з 24.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 704 грн 80

Рішення про стягнення аліментів з в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів після проголошення.

В разі складення вступної та резолютивної частини рішення строк на апеляційне оскарження рахується з дня складення повного судового рішення.

Суддя: підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

05.03.2018