Справа №718/2382/17
Провадження №2/718/912/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року м. Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю: представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Кіцмань цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, який уточний до початку розгляду справи по суті та просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками 27 691,42 грн., пені 18 311,55 грн., інфляційних втрат 8687,41 грн. , а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вказав, що 23.11.2007 року між Акціонерно-комерціним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком», якого в подальшому перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №426, згідно умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах заезпеченості, поверненя, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60 000 грн., зі сплатою 13,5% відсотків річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22.11.2017 року.

Відповідно до Додаткової угоди №1 про внесення змін до Договору кредиту від 30.06.2010 року, сторони домовились про зміну графіку погашення кредиту, встановили відсоткову ставку в розмірі 21,3 % відсотків річних.

Однак, ОСОБА_4 порушив виконання зобовязань за кредитним договором №426 щодо своєчасної сплати суми заборгованості по простроченим відсоткам за останні три роки в межах строку позовної давності за обліковою ставкою НБУ, оскільки така застосовується у разі спливу строку незалежно від пропуску строку позовної давності стягувачем, а також пені та інфляційних втрат за останній рік , яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні, що проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце судового розгляду. Клопотань про відкладення не подали.

15.02.2018 року представник відповідача ОСОБА_5 подав суду відзив на уточнену позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк», в якому просив закрити провадження по даній справі, оскільки в Кіцманському районному суді в 2016 році розглядався аналогічний спір за позовом ПАТ «Укрсоцбанку» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, у позові відмовлено у звязку із пропуском строку позовної давності. Рішення суду набрало законної сили.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так, судом встановлено, що 23.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком», якого в подальшому перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №426, згідно умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60 000 грн., зі сплатою 13,5% відсотків річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22.11.2017 року.

Відповідно до Додаткової угоди №1 про внесення змін до Договору кредиту від 30.06.2010 року, сторони домовились про зміну графіку погашення кредиту, встановили відсоткову ставку в розмірі 21,3 % відсотків річних.

08.09. 2016 року Кіцманським районним судом було винесено рішення (справа №718/953/16ц) про відмову у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №426 , яка станом на 30.12.2015 року , становить 163 449,41 грн., за спливом позовної давності. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до ч.2ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років. (а.с.49,50)

Таким чином, станом на 27.08.2017 року існує заборгованість по відсотках за період 27.09.2014 року по 26.09.2017 року в сумі 27 691,42 грн., заборгованість по пені за останній рік в сумі 18 311,55 грн., заборгованість інфляційних втрат 8687,41 грн. розраховані за останній рік, що підтверджується доданим розрахунком (а.с.63-67)

Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України.

Вказана правова позиція висловлена в постанові ВСУ від 07.09.2016 року № 6-1412цс16, яка є обов`язковою для судів.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання.

Відповідно до ч.1ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п.3ч.1ст.611 ЦК України).

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору при порушення терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від несвоєчасної сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період.

Станом на 27.09.2017 року позивачем нарахована пеня за прострочення терміну розрахунку в розмірі 18 311, 55 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Обґрунтовуючи позов ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач посилався на тривале невиконання зобовязання, у зв`язку з чим нарахував інфляційні втрати на суму 8 687,41 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанку» підлягають задоволенню, а з відповідача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 426 від 23.11.2007 в всього розмірі 54 690, 38 грн.

В той же час посилання представника заявника на безпідставність прийняття уточненої позовної заяви до розгляду, не заслуговують на увагу.

Згідно ч.2п.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається із заяви про уточнення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанку» від 22.01.2018 року , позивач скористався таким своїм правом та до закінчення підготовчого засідання подав письмову заяву, якою зменшив розмір позовних вимог. (а.с.61-62)

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 2534, 84 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263,265 ЦПК України, ст.ст. 509,526, 527, 530, 599, 625, 1047, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (п/р 0001, МФО 300023, ), заборгованість за кредитним договором № 426 від 23.11.2007 року у розмірі 54 690 (пятдесят чотири тисячі шістсот девяносто) гривень 38 копійок, що складається з: 27 691 (двадцять сім тисяч шістсот девяносто одна) гривня 42 копійки заборгованість за відсотками, 18 311 (вісімнадцять тисяч триста одинадцять) гривень 55 копійок заборгованість по пені, 8 687 (вісім тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 41 копійка інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати на оплату судового збору в розмірі 2 534 (дві тисячі пятсот тридцять чотири) гривні 84 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.І. Мінів