АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1497/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Харків.

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчатися, у розмірі 1000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи стягувати з дня звернення до суду.

В своїх доводах посилалася на те, що вона з відповідачем з 25.01.1995 року перебувала у шлюбі, який рішенням суду від 21.11.2013 року було розірвано. Від сумісного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька продовжує навчатися в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені ОСОБА_6, ННІ енергетики та комп'ютерних технологій, на денній формі навчання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка перебуває на її повному матеріальному утриманні, однак доходу не вистачає. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших осіб на утриманні не має.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з 05.12.2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Держави судовій збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначене рішення скасувати, а якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для скасування рішення, просить зменшити суму щомісячного платежу до мінімуму.

В обґрунтування скарги зазначив, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та незаконним. Вказав, що його належним чином не було повідомлено про розгляд справи у суді першої інстанції. Послався на те, що аліменти на утримання повнолітньої дитини стягуються за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_4 було подано заперечення на апеляційну скаргу, в якій вона просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Вказала, що їх спільна з відповідачем дитина продовжує навчання на денній формі навчання, тому не має можливості влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток. Дитина повністю знаходиться на її утриманні.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала суддю доповідача, пояснення відповідача, за відсутності належним чином повідомленого позивача, яка правом на представництво своїх інтересів в апеляційному суді також не скористалася, перевірила матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.01.1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, який рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.11.2013 року було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження, позивачка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Харківського національного технічного університету сільського господарства імені ОСОБА_6, ННІ енергетики та комп'ютерних технологій від 01.09.2015 року, ОСОБА_5 з 01.09.2015 року є студенткою 1-го курсу ННІ енергетики і комп'ютерних технологій; дата закінчення університету 30.06.2017 року, денне відділення.

Відповідно до довідки Харківського національного технічного університету сільського господарства імені ОСОБА_6 від 15.09.2016 року, ОСОБА_5 є студенткою 2-го курсу, денне відділення.

Відповідач є здоровою, працездатною людиною, відомості щодо офіційного працевлаштування та постійного отримання доходу відсутні, інших осіб на утриманні не має.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла повноліття, навчається в університеті на денній формі навчання, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, відомості щодо офіційного працевлаштування та постійного отримання доходу відсутні, інших осіб на утриманні не має, аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років, а у разі припинення навчання право на утримання повнолітньої дитини припиняється.

Колегія суддів не повній мірі погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду у повній мірі не відповідає.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У статті 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання:

1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції всупереч вимог ст. 263 ЦПК України не з'ясував розмір доходів сторін, оскільки згідно вказаної норми ст.ст. 141, 199 СК України обов'язок утримувати повнолітньої доньки передбачено для кожного з батьків, при цьому - за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Так, згідно наданої відповідачем довідки про суму нарахованого доходу і утриманого податку за місцем основної роботи, він за січень і лютий 2018 року отримав 13420,90 грн., з яких сплатив аліментів 7059,32 грн. Крім того, як вбачається з виписки ПАТ «Укргазбанк» по рахункам НОМЕР_1 ОСОБА_3 в період з вересня 2016 року по лютий 2018 року здійснювалось погашення заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, висновки суду про те, що у ОСОБА_3 наявна можливість сплачувати аліменти у сумі 1000 грн. на утримання дитини, яка досягла повноліття та продовжує навчання, не відповідають дійсним обставинам справи.

За таких обставин, з огляду на вищевказаний розмір доходів відповідача та необхідності щомісяця сплачувати кредит, солідарного обов'язку батьків по утриманню доньки, з урахуванням вказаної норми ст. 199 СК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) колегія суддів вважає, що розмір визначених судом аліментів підлягає зменшенню, з урахуванням обмежених можливостей відповідача, до 600 грн. щомісяця, до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

З огляду на те, що судом не було повно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи; суд ухвалив рішення при недоведеності обставин стосовно можливості сплати аліментів у сумі 1000 грн.; суд помилився із застосуванням норм матеріального права, колегія суддів на підставі пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу та змінює оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381-384, 389-392, пунктом 8 частини першої Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017року - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Зменшити розмір стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 600 (шістсот) грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з 05.12.2016.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 19.03.2018 року.

Головуючий - В.Б. Яцина

Судді -

І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.