ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Ковалевської Л.М.

за участі секретаря Омельчук С.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду з позовом до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті 25 листопада 2007 року її чоловіка ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно. Але реалізувати своє право на спадщину позивач не може, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстровано обтяження, а саме арешт на все майно ОСОБА_2, накладений постановою Фастівської державної виконавчої служби б/н від 13.12.2002 року. При зверненні позивача до відповідача із заявою про скасування даного арешту, їй було надано відповідь, що станом на 28.12.2017 року згідно даних АСВП «Державний виконавець» виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_2 на виконанні не перебувають та рекомендовано звернутися до суду із заявою про зняття арешту з майна.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2018 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлялась судом належним чином.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 25 листопада 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 105229 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.8).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_3 свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №421485 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 03 червня 1984 року (а.с.9).

Відповідно до ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП Київською обласною радою «Фастівського міжміського бюро технічної інвентаризації» 16 січня 2009 року ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

Також, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить автомобіль НОМЕР_1 та гараж в кооперативі «Автомотолюбитель-5», що підтверджується технічним паспортом на гараж та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11-12).

ОСОБА_3 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, постановою б/н від 13 грудня 2000 року Державною виконавчою службою м. Фастова накладено арешт на невизначене майно, все майно ОСОБА_2 (а.с.13-15).

Відповідно до листа від 11.10.2017 року № 15.28-22/2752-8 Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, згідно отриманих пошукових даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі документи за якими боржником являється ОСОБА_2 на виконанні у відділі ДВС не перебувають (а.с.16).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на все майно порушує право власності ОСОБА_1

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 4,12,81,237,263-265,280-282,268 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з усього майна, належного ОСОБА_2, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Фастівського міського управління юстиції б/н 13.12.2002, зареєстрований 19.08.2004 за №1248058 реєстратором Фастівська міська державна нотаріальна контора, додаткові дані: архівний номер 6237786КІЕV474, архівна дата 14.10.2003, дата виникнення 13.12.2002.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська