Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/97/17 Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія 81 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №289/97/17 за поданням старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області, постановлену 23 січня 2017 року суддею Свінцицьким Л.В. у м. Радомишлі,

в с т а н о в и в :

19.01.2017 державний виконавець, посилаючись на ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення, просив тимчасово обмежити останнього у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 січня 2017 року подання державного виконавця задоволено, встановлено ОСОБА_2 тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до погашення ним заборгованості за виконавчим провадженням без вилучення паспорту для виїзду за кордон. Виконання даної ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначену ухвалу суду скасувати, постановити нову - про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що він ухилявся від виконання рішення суду, обєктивної можливості у нього з виконання зобовязання. Будь-яких документів виконавчого провадження він не отримував, а копію ухвали суду про обмеження його у праві виїзду за межі України отримав лише у січні 2018 року. Крім того, зазначив, що в оскаржуваній ухвалі суд не послався на мотиви, з яких він дійшов відповідних висновків про задоволення подання, не зазначив, що вказана ухвала постановлена іменем України та безпідставно поклав виконання ухвали на Державну прикордонну службу України.

У своїх доводах також послався на практику Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Протокол № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав, зазначених у ній.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи державний виконавець та представник стягувача в судове засідання не зявились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не виконує рішення суду, а стягувач звернувся до державного виконавця із заявою про звернення до суду з клопотанням щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України.

Згідно зі статтею 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено, що підставою для тимчасового обмеження права громадянина на виїзд з України є його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільнийвибірмісцяпроживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм права слідує, що установлене Конституцією право вільно залишати територію України може бути обмежено відносно боржника-фізичної особи за судовим рішенням шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України лише у разі встановлення та доведеності факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/289/857/15, виданого 15 лютого 2016 року Радомишльським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №K2XRFU06321351 від 22 квітня 2011 року в сумі 40295,59 грн. (а.с. 7).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів державного виконавця з повідомленням про їх вручення, а також доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що за час виконання рішення він безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, тобто свідомо ухилявся від виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, обмеження у праві виїзду за кордон судом було застосовано передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 січня 2017 року скасувати, постановивши нове судове рішення про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 07 березня 2018 року.