Справа №222/1638/17
Провадження №2/222/62/2018
06 березня 2018 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
при секретарі Гранкіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Нікольської районної державної адміністрації Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення переплати щомісячної адресної допомоги,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, посилаючись на те, що 05.05.2015 року, 04.11.2015 року, 05.05.2016 року, ОСОБА_1, звернулася до Управління соціального захисту населення Нікольської РДА Донецької області (далі УСЗН) з заявою для надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг (далі грошова допомога), зазначивши про відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному рахунку коштів, які перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму. На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 було призначено та сплачено щомісячну адресну допомогу на період з 30.04.2015 по 29.10.2015 року, 30.10.2015 року по 29.04.2016 року, та з 05.05.2016 року по 30.09.2016 року на суму 11 348,47 гривень. Проте, в ході перевірки було виявлено, що відповідач мав у наявності на депозитному рахунку кошти які перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму. Просив стягнути з відповідача суму переплати адресної допомоги за період з 01.09.2015 року по 30.09.2016 року в сумі 11 348,47 гривень.
Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач до судового засідання не з'явився, за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, відзиву на позовну заяву суду не надав.
Фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, а також враховуючи думку представника позивача, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регулюється Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений Постановою КМУ №505 від 01.10.2014 року (далі Порядок).
Відповідно до п.2 Порядку, допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважу органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Згідно п.5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.
Відповідно до п.3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).
Судом встановлено, що 05.05.2015 року, 04.11.2015 року, 05.05.2016 року, ОСОБА_1 зверталася до УСЗН з заявою для надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила про відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлено для працездатних осіб.
На підставі вказаних заяв, рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 було призначено грошову допомогу з 05.05.2015 року по 30.09.2016 року по 884,00 гривні щомісячно.
Пунктом 5 Порядку, визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлено для працездатних осіб.
Відповідно до відомостей наданих УСЗН, ОСОБА_1 в період з 01.09.2015 року по 01.03.2016 року мала на депозитному банківському рахунку «Ощадбанк» грошові кошти в сумі 50 000 гривень, з 03.02.2016 року на депозитному банківському рахунку в «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 50 000 гривень, що за розміром перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлений для працездатних осіб.
Відповідно до п.12 Порядку, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, виплата допомоги припиняється.
Згідно розрахунку переплати щомісячної адресної допомоги, ОСОБА_1 було переплачено щомісячну грошову допомогу за період з 01.09.2015 року по 30.09.2016 року в сумі 11 348,47 гривень.
Відповідно до п.11 Порядку, позивачем було запропоновано ОСОБА_1 повернути суму надмірно сплаченої грошової допомоги в сумі 11 348,47 гривень, про що спрямовано лист, однак в добровільному порядку відповідач вимогу позивача не виконав.
Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Враховуючи, що станом на 01.09.2015 року, тобто на час нарахування та сплати позивачем відповідачці ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги, були наявні підстави для її припинення, оскільки остання мала на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та приховала це від позивача, а також, що в добровільному порядку відповідачка відмовилася повернути безпідставно отримані кошти, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення, стягнення з відповідача на користь позивача суми переплати адресної грошової допомоги за період з 01.09.2015 року по 30.09.2016 року в сумі 11 348,47 гривень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, виходячи положень ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1600 гривень.
На підставі ст.1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13,18, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суд
Позов Управління соціального захисту населення Нікольської районної державної адміністрації Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення переплати щомісячної адресної допомоги задовольнити.
Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 12.03.2018 року.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.Є. Вайновська