АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2223/17 22-ц/774/201/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 182/2223/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.,

сторони: позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року, яке ухвалене суддею Тихомировим І.В. у м. Нікополь Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що лютому 2014 року шкільним установам, що підпорядковуються Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради нею, як ФОП, надані послуги шкільних їдалень для школярів 1-4 класів на загальну суму 74 035,00 грн. Сторонами підписані акти приймання передачі вказаних послуг, однак проплата за отримані послуги відповідачем проведена не була. У 2015 році ФОП ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 20.01.2017 року , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області (справа №182/2701/16-ц) стягнуто з Відділу освіти на користь позивача заборгованість в розмірі 74035 грн. та судових витрат у сумі 740,35 грн. Заборгованість, яка виникла у лютому 2014 року, сплачена Відділом освіти лише 26.04.2017 року.

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу освіти про сплату коштів, однак відповідач 29.04.2014 року повідомив про відмову від виконання зобовязань. Тому вважає, що інфляційні втрати та 3% річних повинні розраховуватися з 01.05.2014 року.

Згідно наданого розрахунку, розмір інфляційних втрат за період з 01.05.2014 року по 26.04.2017 року з урахуванням зміни обсягів грошового зобовязання, складає 71376,91 грн., а розмір 3% річних за той же період прострочення складає 6644,89 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у сумі 71376,91 грн. , 3% річних у сумі 6 644,89 грн. та судові витрати у розмірі 781 грн.

В апеляційній скарзі Відділ освіти посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Зокрема вважає, що судом не враховано, що у відповідача відсутній період прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки факт надання послуг та обсяг заборгованості встановлений судовим рішенням. Судом не прийнято до уваги, що відповідачем виконано зобовязання, проведене належним чином, тому відсутні підстави для застосування положення ст.625 ЦК України.

У відзиву на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.01.2017 року , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року, справа (№182/2701/16-ц) за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради про стягнення заборгованості, позовні вимоги позивача були задоволені. Стягнуто з Відділу освіти на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 74035,00 грн. та судові витрати у сумі 740,35 грн. (а.с.10-14,15-20).

Даним судовим рішення встановлено, що між сторонами фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1В та відділом освіти і науки Нікопольської міської ради укладено договір про закупівлю 56.29.2 - послуги їдалень (послуг шкільних їдалень з організації харчування школярів 1-4 класів середніх загальноосвітніх навчальних закладів).

Рішенням суду встановлено, що за надані та спожиті відповідачем послуги рахунок не проведений у повному обсязі, заборгованість складає 74035 грн.

У квітні 2015 року ФОП ОСОБА_1 звернулась із вимогою про сплату заборгованості, проте 29 квітня 2015 року отримала відповідь відмову.

Грошові кошти стягнуто на підставі примусового виконання рішення суду лише 26 квітня 2017 року, що сторонами не заперечується ( а.с.21).

Згідно витягу з державного реєстру юридичних осіб ФОП ОСОБА_1 припинила свою діяльність 12 вересня 2014 року ( а.с.26-28).

Тобто, наявність заборгованості Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради перед ОСОБА_1 за лютий 2014 року у розмір 74 035,00 грн. не потребує доказування, так як встановлена у рішенням суду, що набрало законної сили по справі №182/2701/16-ц.

Звертаючись до суду із позовними вимогами ОСОБА_1 посилалась на несвоєчасність виконання відповідачем зобовязань по укладеному договору, що спричинило їй збитки у вигляді інфляційних витрат у звязку із значним знеціненням грошових коштів та просила суд стягнути 3% річних за порушення виконання грошового зобовязання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про їх доведеність та обґрунтованість.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, в частині обовязку відповідача сплатити позивачу 3% річних та інфляційні витрати у звязку із порушенням виконання грошового зобовязання, з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У зв'язку з чим п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою,яка не брала участі ,в такій справі, в якій такі обставини були встановлені.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, колегією суддів не приймається до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідача, щодо відсутності між сторонами договірних правовідносин, оскільки їх наявність та заборгованість по виконанню грошового зобовязання доведена та встановлена судовим рішенням, яке набрало чинності.

Згідно матеріалів справи обсяг несвоєчасно виконаного Відділом освіти грошового зобовязання встановлений судовим рішення у розмірі 74035 грн..

ФОП ОСОБА_1 звернулась із вимогою про плату за надані та спожиті послуги у розмірі 74035 грн., яка відповідачем своєчасно не сплачена.

Фактично виконано зобовязання Відділом освіти під час примусового виконання рішення суду 26 квітня 2017 року ( а.с.21).

Отже, період простроченні виконання грошового зобовязання становить з 01 травня 2014 року по 26 квітня 2017 року.

Колегія суддів, погоджується із наданим позивачем розрахунком трьох відсотків річних та інфляційних витрат, вважає його вірним. В частині визначеного розміру інфляційних витрат та 3% річних доводи апеляційної скарги відсутні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга на підставі положення п.1ч.1 ст.374 ЦПК України, підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК УкраїниАпеляційний суд Дніпрпетровської області,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: