Номер провадження 2/754/1893/18
31 січня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
представника позивачки ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та встановлення опіки над дитиною, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є її онукою. Мати дитини ОСОБА_5, яка є її дочкою, померла ІНФОРМАЦІЯ_3. З літа 2013 року онука проживає разом з нею. Після смерті дочки вона з чоловіком повністю опікується дитиною, утримує її, доглядає, навчає, здійснює догляд. Відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та розвитком, не надає матеріальної допомоги, не зустрічається з дитиною, не відвідує дитину, не вітає її з днем народження, не телефонує, не дарує подарунки. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1860, 00 грн. та встановити опіку над малолітньою дитиною, визначивши її опікуном дитини.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення опіки над дитиною залишено без розгляду.
У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбу з 11.07.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
У період шлюбу у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.
Батьками неповнолітньої дитини вказані: матір′ю - ОСОБА_5, батьком - ОСОБА_3 (відповідач).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Позивачка ОСОБА_1 є матір"ю ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5
Неповнолітня ОСОБА_4 є онукою позивачки ОСОБА_1
Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров′я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2)ухиляються від виконання своїх обов′язків по вихованню дитини;
3)жорстоко поводяться з дитиною;
4)є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована Україною 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В судовому засіданні встановлено, що з літа 2013 року неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та її чоловіком, перебуває на їх утриманні, вони повністю здійснюють догляд за дитиною, займаються її розвитком, забезпеченням.
Відповідач ОСОБА_3 з 2013 року ухиляється від виконання юридичного обов′язку по вихованню дитини ОСОБА_4, не приймає участі в її вихованні, не цікавиться її життям та розвитком, не надає матеріальну допомогу, не бажає спілкуватися з дитиною.
Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні встановленими по справі обставинами та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-довідкою ДНЗ № 222 від 28.09.2017 року про те, що ОСОБА_4 відвідувала навчальний заклад у період з 28.03.2012 року по 18.01.2013 року;
-довідкою НВК "Діамант" від 27.09.2017 року про те, що ОСОБА_4 відвідувала заклад з 11.09.2014 року по 02.02.2016 року;
-характеристикою ОСОБА_4, виданої СШ № 307, про те, що бабуся ОСОБА_1 займається вихованням дитини;
-актом обстеження житлово-побутових умов від 20.09.2017 року.
Зважаючи на викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав.
Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов′язку щодо утримання дитини.
Але при цьому слід зазначити, що питання про встановлення опіки на даний час не вирішено, дитина проживає з бабусею, але рішення Органом опіки та піклування про призначення позивачки опікуном не приймалося, а тому суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів передчасними.
З урахуванням викладеного, вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 164, 165, 180-183, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис Відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві № 197 від 02.02.2010 року.
В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 07 лютого 2018 року.

Головуючий: