Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2415/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодима, Одеської області, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1, звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають одну дитину ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 08.06.2012 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини, у сумі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що на даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення, оскільки ходить до школи, кошти витрачаються на одяг, книжки, оплату навчання та харчування. Відповідач на даний час є працездатним та здоровим. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина, але не в тому розмірі, на якому наполягає позивач. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця, оскільки в більшому розмірі аліменти не має можливості з огляду на те, що має другу смію.

Оскільки позовна заява подана до суду до набрання чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (діє з 15.12.2017 року) та на момент набрання чинності цієї редакції Кодексу, по справі призначено судовий розгляд, відповідно до п. 9 ч. 1перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. заяви підлягають розгляду за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 08.06.2012 року (справа №1514/923/2012) шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 розірвано і ОСОБА_4 відновлено дошлюбне прізвище «Гонтарчук» (а.с.10).

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, 17 травня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №040275, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області (а.с.4).

Позивач отримує аліменти на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 08 червня 2012 року (справа №1514/924/12) (а.с.5).

Згідно зі ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів».

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З позовних вимог позивача вбачається, що вона просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.192 ч.1 цього ж Кодексу розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дослідженими в судовому зсіданні доказами, наданими відповідачем до відзиву на позов, встановлено, що той перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №136133 (а.с.28) і від цього шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ЖД №383343, (а.с.28). Посилаючись н ці обставини, відповідач ОСОБА_2 просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн..

З огляду на те, що Законом (ст.182 ч.2 СК України) передбачено, що мінімальний розмір аліментів н одну дитину не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку, суд вважає таку позицію відповідача такою, що не ґрунтується на законі.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статтях 7 та 182 Сімейного кодексу України, суд приходить висновку про збільшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 08.06.2012 року на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 400 грн..

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України…

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність позовних вимог, позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі ст.ст.180-182 СК України, керуючись статтями 12, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі.

Визначити аліменти, які стягуються згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 08 червня 2012 року з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_4, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17 травня 2024 року.

Аліменти у зміненому вигляді стягувати з дня набрання чинності рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п/п15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд.

Суддя А.І.Гура