Справа № 404/7275/17
Номер провадження 2/404/1060/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Муравйової С.Ю.,

учасники справи:

позивач, представник позивача-Парфьонова К.В., ОСОБА_1,

представник відповідача- Данилюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом , яким просить стягнути із ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також і на своє утримання до досягнення донькою трьох років по 1500,00 грн., щомісячно.

Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 10.10.2016 року було розірвано . 09.01.2015 року від шлюбу народилася донька ОСОБА_4, яка після розірвання шлюбу проживає разом з нею. Відповідач участі у вихованні доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає , як того вимагає діюче законодавство України, в зв»язку з чим змушена звертатися в суд. Крім того, відповідач займається підприємницькою діяльністю, від якої отримує прибуток, інша родина та аліментні зобов»язання відсутні, тому має можливість також сплачувати і на її утримання до досягнення донькою трьох років по 1500, 00 грн., щомісячно.

В судовому засіданні позивачка, її представник вимоги підтримали, проси їх задовольнити.

Відповідач, зокрема його представник в суді позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивачки не визнала, а щодо стягнення аліментів на утримання дитини зазначила, що відповідач погоджується сплачувати аліменти , проте з врахуванням того, що він офіційно не працює, його підприємницька діяльність припинена , саме в розмірі 1000,00 грн. на місяць.

Заслухавши справу в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні , з викликом сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення заявлених вимог , з наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 03 вересня 2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10 жовтня 2016 року було розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда .

09 січня 2015 року у них народилася ОСОБА_4 , яка проживає з позивачкою.

Відповідач після розірвання шлюбу не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 181 Сімейного кодексу України визначає способи виконання батьками обов'язку утримувати дитини, зокрема, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 2 ст.182 СК України встановлює правило, згідно з яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків, суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За положеннями ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України).

Відповідно до пояснень представника відповідача та доказів , які були надані , вбачається, що платник аліментів підприємницьку діяльність припинив 16.11.2017 року , є здоровим та працездатним, інших дітей , непрацездатних батьків не має, у його власності знаходиться житловий будинок по провулку Курінному,19а в м. Кіровограді , згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн., щомісячно.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 грн., з 1 липня - 1777 грн., з 1 грудня - 1853 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Суд враховує, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, чи мінливого, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин.

Позивачка працювала в ПП»Ол-Інклюзів» , та перебувала у відпустці по догляду за дитиною , а відповідно до довідки від 25.10.2017 року № 11922 отримувала соціальні виплати при народженні дитини . Зареєстрованого права власності станом до 01.01.2013 рорку на нерухоме майно не має .

Тому, враховуючи вищевикладене та те, що дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відсутні, а також те, що відповідач є працездатним, але в добровільному порядку матеріальної допомоги своєчасно на утримання малолітньої дитини та дружинин не надає, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 листопада 2017 року до 09 січня 2033 року, та на утримання позивачки у твердій грошові сумі у розмірі 700, 00 грн., щомісячно.

Як вчачається із матеріалів справи, позивачка звернулась з позовом 15 листопада 2017 року, донька ОСОБА_4 досягла трьохрічного віку -09.01.2018 року . Тому, саме за цей період і підлягає стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_2. У задоволенні решти вимог-відмовити.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів , у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини- задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 листопада 2017 року до 09 січня 2033 року.

Стягнути із ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2 в твердій грошові сумі у розмірі 700, 00 грн., щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, починаючи з 15 листопада 2017 року до 09 січня 2018 року.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 280,00 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 23.02.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда