Справа № 565/2371/17
Провадження № 2/565/152/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Мануляка Ю.В., розглянувши в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягується з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 грн. на 1/2 частку його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовується тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Кузнецовського міського суду від 18.06.2013 року. В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Кузнецовського міського суду від 10.06.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх сина в розмірі 400 грн. щомісячно. На момент розгляду справи про стягнення аліменти відповідач не був працевлаштований. На даний час відповідач працює водієм та має стабільний та досить високий заробіток. Аліментів, які стягуються з відповідача є недостатньо для забезпечення дитини всім необхідним. Враховуючи покращення матеріального стану вимушена звернутись до суду.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, який надіслав позивачу 19.02.2018 року, доводи якого зводяться до того, що відсутні підстави для задоволення позову у повному обсязі, оскільки позивачем враховано лише одну обставину працевлаштування відповідача. Жодних доказів про зміну матеріального стану відповідача позивач не надала, також не надала жодних підтверджень щодо того, які особисто вона несе витрати на утримання дитини. Відповідач зазначив, що з моменту народження сина не припиняв його утримувати, бере участь у його вихованні, догляді за ним, прикладає зусилля для вирішення його повсякденних проблем. Сам факт працевлаштування не може свідчити про покращення матеріального стану відповідача. Фактично заробітна плата відповідача, після відрахувань, становить, приблизно, 6000 грн. Однак, після розірвання шлюбу з позивачем відповідач одружився. В шлюбі у відповідача народився син ОСОБА_4, який перебуває на його утриманні. Крім того на його утриманні перебувають дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, та непрацездатні батьки. Просить суд позов задовольнити частково, а саме збільшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина, до 1/6 частки його заробітку(доходу) щомісячно.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без їх виклику, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

З копії свідоцтва про народження серії І-ГЮ №153216 встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є позивач та ОСОБА_5 відповідач по справі, який, згідно копії свідоцтва про зміну імені серії І-ГЮ №003528, змінив прізвище на ОСОБА_4.

Копією рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10.06.2013 року підтверджується, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3

З довідки про доходи ОСОБА_2 встановлено, що загальна сума його доходу з серпня 2017 року по січень 2018 року включно становить 43961,29 грн.

Копією свідоцтва про шлюб підтверджується, що відповідач 15.04.2014 року уклав шлюб з ОСОБА_6

Відповідно до копіє свідоцтва про народження серії І-ГЮ №238222 відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно копії Довідки до акта огляду медико-соціальною комісією ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який являється батьком відповідача, є інвалідом третьої групи.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Визначальним в даному спорі про збільшення розміру аліментів є наявність підстав для задоволення таких вимог та обґрунтування розміру аліментів, достатнього для забезпечення гідного духовного та фізичного розвитку дитини.

Відповідач у відзиві на позов частково визнав пред'явлений до нього позов та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини щомісячного заробітку на утримання сина ОСОБА_8, що в середньому складає, згідно довідки про доходи ОСОБА_2 за серпень 2017 року січень 2018 року, 1221 грн. Також судом враховано, що на утриманні у відповідача є непрацездатні батьки, батько є інвалідом, і незважаючи на те, що вони отримують пенсію, потребують матеріальної допомоги сина. Крім того на його утриманні перебуває дитини від іншого шлюбу та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років.

Необхідність стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/2 частки доходу (заробітку) відповідача позивачем не обґрунтовано та не доведено.

Слід зазначити, що обов'язком відповідача є забезпечення належного утримання своєї дитини, а не опосередковано інших членів сім'ї дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Виходячи з рівності обов'язків по утриманню дитини, ОСОБА_1 повинна забезпечувати сину рівну частку того утримання, яке надає відповідач.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України сума судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 19,141, 258, 259, 263-265,273, 274,354,355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10.06.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 грн. щомісячно на 1/6 частку заробітку (доходу) ОСОБА_2щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, після набрання рішенням по справі законної сили.

У задоволенні решти позову відмовити через безпідставність.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1, 17.04.1977р.н., РНОКПП НОМЕР_1, м-н Будівельників, 26/2/29, м.Вараш, Рівненська обл.

Відповідач: ОСОБА_2, 01.01.1987р.н., РНОКПП НОМЕР_2, м-н Будівельників, 15/2/39, м.Вараш, Рівненська обл.

С у д д я ОСОБА_9