АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4883/17 22-ц/774/560/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/4883/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Шевченківська районна державна адміністрація міста Полтави,

треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України, Регіональний сервісний центр МВС,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 06 листопада 2017 року, яка постановлена суддею Дудіковим А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківської районної державної адміністрації міста Полтави, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України, Регіональний сервісний центр МВС про встановлення права власності за набувальною давністю на рухоме майно та про зняття з нього арешту.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 06 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу та роз'яснено право звернення з даним позовом до належного суду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, просить ухвалу скасувати та направити матеріал до суду першої інстанції, зобов'язавши суд відкрити провадження у справі, оскільки судом постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального закону. Зокрема, зазначає, що позов стосується зняття арешту з майна і до нього застосовуються правила виключної підсудності. Оскільки, автомобіль знаходиться за місцем його зберігання - гараж ГСК «Сєвер-4» у Тернівському районі м.Кривого Рогу, то справа підсудна саме цьому суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Як вбачається з матеріалів справи, всі судові повідомлення про призначення справи до розгляду, які направлялися судом на адресу скаржника ОСОБА_1, яку він зазначив в апеляційній скарзі, повернулися до суду у зв'язку з «закінченням терміну зберігання» (а.с. 45, 46,50-51).

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших учасників справи, а ОСОБА_1, звернувшись до суду із апеляційною скаргою не виявив належної зацікавленості у розгляді його справи, судові повідомлення про час та місце розгляду справи не отримує, а тому, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена судом на час дії Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 18.03.2004 року, законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, при зверненні до суду, порушено правила підсудності, а тому подана ним позовна заява є непідсудною Тернівському районному суду м. Кривого Рогу.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання за ним права власності за набувальною давністю на автомобіль марки Шевролет Лачетті, реєстраційний номер НОМЕР_1, та зняття з нього арешту.

Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до п. 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, що належать фізичним особам, здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) власника. При цьому, в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) особи, за якою реєструється транспортний засіб.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Шевролет Лачетті, реєстраційний номер НОМЕР_1, виданого Кобелецьким МРЕВ ДАІ Полтавській області, адресою реєстрації даного транспортного засобу є: Полтавська область, Решетилівський район, населений пункт Братешки, що територіально не відноситься до Тернівського району місті Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв'язку з чим даний позов не підсудний Тернівському районному суду м.Кривого Рогу.

Посилання позивача ОСОБА_1 на договір зберігання транспортного засобу від 01 вересня 2005 року, як на доказ знаходження автомобіля марки Шевролет Лачетті, реєстраційний номер НОМЕР_1, в Тернівському районі м.Кривого Рогу, колегія суддів не приймає до уваги з вищевикладених підстав.

Крім того, згідно п. 2.3.1. цього Договору передбачено, що Демиденко І.І. (власник спірного транспортного засобу) зобов'язався забрати автомобіль не пізніше 01 січня 2006 року, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для визначення гаража ГСК «Сєвер-4» у Тернівському районі м.Кривого Рогу місцезнаходженням цього автомобіля.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, - залишити без задовлення.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 06 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: