Справа №766/3449/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарова І.О., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановленя факту проживання та поділ майна подружжя,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановленя факту проживання та поділ майна подружжя.

Через канцелярію суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову щляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, а саме житловий будинок за адресою: м. Херсон, вул. 5 Східна, 20, автомобіль FORD TRANSIT 280 TDE 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, автомобіль AUDI Q5 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3.

В обгрунтування заяви зазначив, що з 2005 року він проживав спільно з ОСОБА_2, без реєстрації шлюбу, однією сімєю. Під час спільного проживання на спільні кошти подружжя придбано майно: житловий будинок за адресою м. Херсон, вул. 5 Східна, 20, вартістю 40 тисяч доларів США, автомобіль FORD TRANSIT 280 TDE 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 12 тисяч доларів США, автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER 2007 року випуску, вартістю 18 тисяч доларів США, державний номер НОМЕР_2, автомобіль AUDI Q5 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3, вартістю 38 тисяч доларів США. Всього було придбано майна на загальну суму 108 тис. доларів США, що складає 2914920,00 грн. Власником будинку та автомобілів у документах вказана ОСОБА_2 одноособово. 22 січня 2018 року ОСОБА_2 знялась з місця реєстрації за адресою: м. Херсон, вул. Дніпропетровська, 160, де вони спільно проживали, стала уникати спілкування. В досудовому порядку врегулювати спір щодо визнання придбаного майна спільною сумісною власністю та здійснити його поділ відмовляється, посилаючись на той факт, що спірне майно зареєстровано не неї.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд вважає можливим застосувати забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно ОСОБА_2, а саме житловий будинок за адресою: м. Херсон, вул. 5 Східна, 20, автомобіль FORD TRANSIT 280 TDE 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, автомобіль AUDI Q5 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3., а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановленя факту проживання та поділ майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок за адресою: м. Херсон, вул. 5 Східна, 20, автомобіль FORD TRANSIT 280 TDE 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, автомобіль AUDI Q5 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт МР060917, виданий Дніпровським ВМ УМВС України в Херсонській області 24.09.2003 року).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3