АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2332/17 22-ц/774/246/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 214/2332/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Кислиця І.В.,

сторони справи: заявник - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29 червня 2017 року про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29 червня 2017 року повернуто ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, у зв'язку із не наданням доказів заявником.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та зупинення виконання Рішення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому розі ради від 22 березня 2017 року про визначення способу участі батька у вихованні та спілкванні із малолітнім сином. Зокрема, вважає, що судом не взято до уваги, що заява про зупинення виконання рішення органу опіки та піклування подана на підставі ст.159 СК України, а не забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції, керувався положеннями ст.151,153 ЦПК України та виходив із того, що заявником не надано доказів на підтвердження заявлених вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висвноком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як видно з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулась до суду 18 квітня 2017 року із заявою про зупинення виконання рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 22 березня 2017 року про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 в порядку, визначеному положеннями ст.159 ч.3 СК України( а.с.23)

В мотивування заявлених вимог зазначила, що між батьками відсутня згода в питаннях стосовно виховання дитини, тому з метою запобігання несприятливих наслідків дя стану здоровья малолітньої дитини просила суд зупинити його виконання.

Згідно з ч.3 ст. 159 СК України, якою врегульовано вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, визначено, що за заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що заявником ОСОБА_1 не подавалась заява про забезпечення позову, в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України, у звязку із чим, її повернення, з підстав недотримання порядку звернення до суду із заявою про забезпечення позову та відсутності доказів на їх обгрунтування суперечить вимогам процесуального законодавства.

Судом першої інстанції не досліджено питання по суті поданої заяви.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 6 ст.367 ЦПК України передбачено, що в суді апеляціної інстанції не приймаються та не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, вимоги апеляційгної скарги ОСОБА_1 стосвно зупинення виконання рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 22 березня 2017 року не можуть бути задоволені, оскільки не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постанвоена із порушення вимог процесуаьного законодавства, без дослідження підстав та мотивів подання заяви, тому повернута заява ОСОБА_1 без достатніх на те правових підстав, у зв'язку із чим апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29 червня 2017 року - скасувати.

Справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання по заяві ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 22 березня 2017 року про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, до вирішення спору у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: