ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року

м.Суми

Справа №576/1959/17

Номер провадження 22-ц/788/361/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2017 року в складі судді Усенко Л.М., ухвалене у м. Глухів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 квітня 2013 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки, ОСОБА_1 не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, станом на 31 серпня 2017 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 108066 грн. 97 коп., яка складається з наступного: 7994 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 90750 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700 грн. - пеня та комісія, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 5122 грн. 24 коп. (процентна складова).

У зв'язку з цим, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

При цьому вказує, що у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач власноручним підписом засвідчив, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами є договором про надання банківських послуг. Крім того, відповідач своїм підписом засвідчив, що йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді Умови та правила надання банківських послуг. Зазначає, що матеріали справи не містять заперечення відповідача або невизнання ним редакції Умов та Правил надання банківських послуг, а також тарифів, які надано банком та обґрунтовано позов.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, а також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Витяг із тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» при укладенні кредитного договору відповідачем особисто не підписані.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого станом на 31 серпня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 108066 грн. 97 коп., яка складається з наступного: 7994 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 90750 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700 грн. - пеня та комісія, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 5122 грн. 24 коп. (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив того, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і Правила надання банківських послуг позичальником не підписані й кредитором оригінали цих документів відповідачу передані не були, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Крім того, позивачем не доведено збільшення кредитного ліміту на платіжну картку відповідача.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись неможна.

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як убачається з матеріалів справи, 18 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідачу було видано платіжну картку спочатку по листопад 2015 року, а потім по травень 2016 року. Строк дії останньої картки, є строком дії кредитного договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у грудні 2013 року банк надавав відповідачу у строкове користування грошові кошти, які перевищували раніше встановлений ліміт на кредитну картку відповідача, а ОСОБА_1, погоджуючись на це, користувався кредитними коштами та періодично повертав гроші в рахунок погашення боргу. Про вказані обставини свідчить як факт зняття кредитних коштів, так і поповнення грошей на картку, зокрема, останній платіж був внесений відповідачем 21 червня 2014 року у розмірі 400 грн., що свідчить про визнання ним існування грошового зобов'язання перед ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с. 4-5).

Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами і правилами надання банківських послуг.

Проте, зазначені тарифи та умови і правила, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позичальником не підписані, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Наявність у відповідача обов'язку щодо сплати процентів передбачена ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Проте, враховуючи зазначені обставини, їх розмір, у даному випадку має обраховуватися, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за якими, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого апеляційному суду ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором станом на 31 липня 2017 року становить 12633 грн. 73 коп. При цьому, розмір відсотків обрахований банком, виходячи з облікової ставки НБУ, згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України. Зазначений розрахунок щодо кредиту та процентів за користування кредитом узгоджується з умовами кредитного договору.

Колегія суддів вважає, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_1 комісії та штрафів не підлягають задоволенню, оскільки анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалося вище, укладено не було. Вищевказані умови та правила відповідачем особисто не підписані і відповідно їх також не можна вважати складовою частиною кредитного договору.

За таких обставин, з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту та проценти, визначені на рівні облікової ставки Національного банку України.

Проте, суд першої інстанції вищевказаних обставин справи не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подано заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 61).

Колегія суддів вважає, що позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом не було пропущено трирічний строк позовної давності, оскільки початок перебігу вказаного строку розпочинається з наступного дня після спливу строку дії картки, який одночасно є кінцевим терміном повернення кредитних коштів, тобто з 01 червня 2016 року у позивача виникло право заявляти позов до суду про повернення наданих відповідачу грошових коштів, так як анкета-заява не передбачає внесення позичальником щомісячних обов?язкових платежів в рахунок виконання кредитного договору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 12633 грн. 73 коп., яка складається з: 7994 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 4639 грн. 03 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

На підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги, з ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 189 грн. 49 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 284 грн. 24 коп. - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2017 року та прийняти постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2013 року у сумі 12633 грн. 73 коп., яка складається з: 7994 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 4639 грн. 03 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в іншій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» компенсацію судового збору у розмірі 189 грн. 49 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 284 грн. 24 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

О.М. Біляєва

Т.А. Левченко