справа 278/384/18
У Х В А Л А

05 березня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Журиної А.В., розглянув скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2, боржник ОСОБА_3, --

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною скаргою, якою просила:

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Житомирського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 54480611 щодо винесення постанови від 30 січня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу та визнати її недійсною;

зобов'язати вищевказаного державного виконавця відновити вказане виконавче провадження та здійснити усі передбачені законом виконавчі дії у ньому.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначила, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог закону, оскільки правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві не було.

У судовому засіданні скаржник та її представник заявлені вимоги підтримали. Інші учасники справи, будучи завчасно та належним чином повідомлені про день та час розгляду скарги, у судове засідання не з'явились, однак їх неявка не перешкоджає розгляду скарги (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Заслухав пояснення скаржника та її представника, дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти.

16 червня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області ухвалив рішення у справі № 278/406/15-ц, яким, серед іншого, вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 250 000 гривень.

10 серпня 2017 року державним виконавцем Житомирського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження № 54480611 з виконання виконавчого листа, виданого на підстав вищевказаного судового рішення (а.с.6-7).

30 січня 2018 року старшим державним виконавцем указаного відділу ДВС ОСОБА_2 винесено постанову про повернення зазначеного вище виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

В свою чергу, як убачається зі змісту даної постанови державного виконавця, підставою для повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 37 названого Закону було те, що у ході проведення виконавчих дій не було виявлено майна боржника на яке можна було б звернути стягнення, а здійсненні виконавцем протягом року заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с.8-9).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" кореспондується, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно п. 7 ч. 1 вказаної норми Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

З наданих скаржником та її представником доказів убачається, що оскаржувана постанова державного виконавця є неправомірною з ряду наступних підстав.

Оскаржувана постанова містить окремі та різні підстави для повернення виконавчого документа на підставі п. 2 та п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Водночас, посилання як на підставу повернення виконавчого документа, на п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" є хибним, адже дана норма закону стосується випадків, коли розшук фізичної особи-боржника або транспортних засобів здійснюється органами поліції.

Крім цього, суд звертає увагу і на тому, що за дослідженими в ході розгляду справи доказами державним виконавцем не здійснювались заходи, зокрема, щодо розшуку майна боржника, що виключало можливість повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

В свою чергу, частковість задоволення скарги суд аргументує тим, що скаржником частково невірно обрано спосіб захисту порушених прав, а саме шляхом визнання оскаржуваної постанови недійсною, адже законом визнання її такою не передбачено.

Керуючись ст.ст. 450-451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 30 січня 2018 року у виконавчому провадженні № 54480611 про повернення виконавчого документу стягувачу, скасувавши таку постанову.

Зобов'язати старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 або іншу особу відповідальну за примусове виконання виконавчого листа № 278/406/15-ц від 9 серпня 2017 року виконати всі передбачені законом дії щодо примусового виконання рішення суду у такому виконавчому провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області.

Суддя Є.О. Грубіян