П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Космачевської Т.В., Санікової О.С.

при секретарі Марченко Я.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 4 цивільну справу № 219/11783/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Бахмутського міського нотаріального округу ОСОБА_4) про визнання договору довічного утримання недійсним за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3, в інтересах якої на підставі ордера діє адвокат ОСОБА_1, на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2017 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі (місце ухвалення - м. Бахмут Донецької області, головуючий суддя першої інстанції Чопик Ольга Петрівна), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05.12.2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Бахмутського міського нотаріального округу ОСОБА_4) про визнання договору довічного утримання недійсним.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5, спадщину після смерті якого прийняла її мати ОСОБА_6, в тому числі ? частку квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_6, єдиним спадкоємцем після смерті якої є вона.

Після смерті ОСОБА_6 з'ясувалося, що 04.09.2015 року приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 був посвідчений договір довічного утримання, укладений між її матір'ю ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_2, згідно якого до відповідача ОСОБА_2 перейшло право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що тривалий час мати хворіла, приймала ліки, в тому числі і такі, які впливали на її психічний стан, що вона дбала про мати, але в липні 2015 року мала виїхати з м.Артемівськ до дочки, при від'їзді вона залишила матері готівку 7 000 грн. та ніяких конфліктів між ними не було, за матір'ю доглядала найнята нею жінка, вважає, що договір довічного утримання був укладений під впливом обману або при його підписанні мати не розуміла значення своїх дій, що може бути підтверджено висновками відповідних експертиз, просила визнати недійсним договір довічного утримання від 04.09. 2015 року, укладений між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 04.09.2015 року, реєстровий номер 1315 (а.с. 2-3, 100-101 т. 1).

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2017 року за клопотанням представника позивача у справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої були поставлені питання:

1. Чи усвідомлювала ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в момент укладення договору довічного утримання 04.09.2015 року значення своїх дій, їх фактичний зміст та наслідки, чи могла вона в момент укладення договору довічного утримання 04.09.2015 року керувати своїми діями?

2. Чи здатна була ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в момент укладення договору довічного утримання 04.09.2015 року повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями? (а.с. 184-185 т. 1).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 95 від 17.07.2017 року ОСОБА_6, 1922 року народження, страждала органічним розладом особистості судинного генезу (церебросклероз 3 стадія, наслідки перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу з лівостороннім геміпарезом, дисциркуляторна енцефалопатія 3 стадії) з наростаючим інтелектуально-мнестичним пониженням; ступінь вираженості інтелектуально-мнестичних порушень особистості органічного (судинного) генезу позбавляли досліджувану здатності в момент підписання договору довічного утримання 04.09.2015 року розуміти значення своїх дій, фактичний зміст та наслідки своїх дій, не могла керувати ними; в силу свого психічного стану здоров'я 04.09.2015 року ОСОБА_6, 1922 року народження, не була здатна в повній мірі вільно та осмислено приймати рішення та реалізовувати їх своїми діями (а.с. 193-199 т. 1).

20.12.2017 року відповідачем до суду подано клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи.

Посилаючись на те, що під час розгляду справи була витребувана медична справа МСЕК про встановлення ОСОБА_6 групи інвалідності та необхідності стороннього догляду, для з'ясування обставин, що мають суттєве значення для вирішення справи, просила призначити у справі комісійну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1) Чи є в медичній документації (матеріалах МСЕК) ОСОБА_6 опис симптомів та клінічної картини захворювання дисциркуляторна енцефалопатія?

2) Чи відповідає описана в медичній документації (матеріалах МСЕК) ОСОБА_6 симптоматика та клінічна картина виставленому діагнозу дисциркуляторна енцефалопатія?

3) Якщо ні, то яке захворювання (діагноз) є у ОСОБА_6 на підставі описаної симптоматики та клінічної картини?

4) Чи є в медичній документації опис клінічної картини, яка могла би свідчити про глибину органічного ураження головного мозку, а якщо є, то які?

5) Чи є в медичній документації в описі симптомів захворювання та клінічної картини дані щодо стадії дисциркуляторної енцефалопатії?

6) Чи нема розбіжності між виставленим (в документації МСЕК) діагнозом дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеня (з урахуванням клінічних проявів цього захворювання) та свідчень допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_2? (а.с. 23-24, а.с. 39 т. 2).

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області 29.12. 2017 року клопотання задоволено, у справі призначено комісійну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1) Чи є в медичній документації ОСОБА_6 (справа акту № 1958 огляду Міжрайонної Медико-соціальної експертної комісії м. Артемівська) опис симптомів та клінічної картини захворювання дисциркуляторної енцефалопатії?

2) Чи відповідає описана в медичній документації ОСОБА_6 (справа акту № 1958 огляду Міжрайонної Медико-соціальної експертної комісії м. Артемівська) симптоматика та клінічна картина виставленому діагнозу дисциркуляторної енцефалопатії? Якщо ні, то яке захворювання (діагноз) є у ОСОБА_6 на підставі описаної симптоматики та клінічної картини?

3) Чи є в медичній документації (справа акту №1958 огляду Міжрайонної Медико-соціальної експертної комісії м. Артемівська) опис клінічної картини захворювання ОСОБА_6, яка могла би свідчити про глибину ураження головного мозку, а якщо є, то які?

4) Чи є в медичній документації ОСОБА_6 (справа акту №1958 огляду Міжрайонної Медико-соціальної експертної комісії м. Артемівська) в описі симптомів захворювання та клінічної картини дані щодо стадії дисциркуляторної енцефалопатії?

Проведення експертизи доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради».

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а.с. 47-51 т. 2).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, в інтересах якої на підставі ордера діє адвокат ОСОБА_1 (а.с. 60 т. 2), посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, просить ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.12.2017 року скасувати в частині задоволення клопотання про призначення судово-медичної експертизи та зупинення провадження у справі, в задоволені клопотання ОСОБА_2 про призначення судово-медичної експертизи відмовити.

Зазначає, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що підставою для задоволення клопотання стало те, що у висновку судово-психіатричної експертизи відсутні посилання на клінічну картину перебігу захворювання померлої ОСОБА_6 та його симптоматику, тому для з'ясування обставин чи вказані такі дані, чи здійснено їх опис у медичній документації МСЕК (як основи висновку судово-психіатричної експертизи) слід призначити судово-медичну експертизу.

Питання, які поставлені на вирішення експертизи, фактично зводяться до уточнення інформації, яка міститься у матеріалах МСЕК, а саме, до з'ясування чи описані у матеріалах МСЕК ті дані, які стали підставою для виставлених в матеріалах МСЕК діагнозів. Тобто, мова фактично йде не про з'ясування певних обставин, а про перевірку наявності опису підстав для висновку про наявність вже встановлених обставин, що з огляду на п. 1 частини 1 ст. 103 ЦПК України не є завданням експертизи.

Більш того, необхідність проведення експертизи в оскаржуваній ухвалі зумовлюється не неможливістю встановлення певних обставин, а неможливістю з'ясування чи описані такі обставини, чи ні. Суд не врахував, що з'ясування змісту наданого висновку МСЕК можливо не шляхом проведення судово-медичної експертизи, а шляхом допиту осіб, які складали матеріали МСЕК. Водночас, зазначені особи допитані не були та відповідач відповідне клопотання не заявляв.

Виходячи зі змісту Положення про медико-соціальну експертну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317, питання які суд поставив для вирішення судово-медичної експертизи, належать до компетенції МСЕК.

Фактично відповідач намагається переоцінити діагноз, який був виставлений за життя ОСОБА_6, який міститься в матеріалах МСЕК, що не є завданням експертизи.

Також суд першої інстанції не дав оцінку запереченням позивача щодо недотримання відповідачем вимог до форми та змісту клопотання про призначення експертизи, які встановлені ст. 183 ЦПК України, та на наявність наслідків, які встановлені частиною 4 ст. 183 ЦПК України. Зокрема, на те, що клопотання не містить міркувань відповідача про необхідність призначення експертизи та відповідного прохання до суду, підписано ОСОБА_2, а не ОСОБА_2, тобто не особою, що мала право його заявляти (а.с. 57-58 т. 2).

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_3 не з'явилась.

В судове засідання з'явився її представник - адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги від 05.04.2017 року (а.с. 60 т. 2), доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду та у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просила апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін.

Посилається на те, що висновок експертів буде не уточнювати інформацію, яка міститься в матеріалах МСЕК, а надавати відповіді на основі інформації, яка міститься в документації щодо обґрунтованості виставленого діагнозу померлої ОСОБА_6 та наявність фактичних даних, опису клінічної картини захворювання.

Основним питанням при проведенні соціально-експертного обстеження ОСОБА_6 відповідно до направлення було проведення строкового переогляду для підтвердження І групи інвалідності, яка їй була встановлена за основним діагнозом: ревматоідний артрит, неактивна фаза, поліартрит у поєднанні з остеопорозом НФС 3 стадії. В матеріалах МСЕК є посилання на наявність у ОСОБА_6, як супутнього захворювання, дисциркуляторної енцефалопатії 3 ступеня, поряд з такими захворюваннями, як незріла катаракта правого ока, зріла катаракта лівого ока, зрощений перелом правого стегна, зрощений перелом шийки лівого стегна, ІБС, стенокардія, аритмія, хронічний бронхіт, виразкова хвороба 12-персної кішки, хронічний панкреатит та інші.

Проте при обстеженні ОСОБА_6 МСЕК у 2011 році та подальшому амбулаторному обстеженні до листопада 2015 року лікарями будь-яких розладів розумової діяльності діагностовано не було.

Проведення експертизи є необхідним з метою усунення протиріч між висновками МСЕК та поясненнями свідків щодо стану померлої ОСОБА_6, а також для з'ясування чи відповідають висновки МСЕК, виходячи з описаних в їх медичних документах клінічної картини хвороби ОСОБА_6, чи були достатні підстави виставити діагноз дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеня, який діагноз має бути виставлений ОСОБА_6, виходячи з клінічної картини, яка описана в медичних документа МСЕК (а.с. 70-73 т. 2).

Третя особа приватний нотаріус Бахмутського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, повістку - повідомлення про розгляд справи 22.02.2018 року отримав 13.02.2018 року та 19.02.2018 року надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 81, а.с. 85-86 т. 2).

Апеляційний суд визнав можливим розглянути справу у відсутність третьої особи ОСОБА_4, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10. 2017 року № 2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Копію апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_4 отримав. Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надав.

Відповідно до частини 3 ст. 360 ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

До такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Задовольняючи клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що висновок судово - психіатричної експертизи складений на підставі медичної документації Міжрайонної МСЕК м. Артемівська (справа № 718а, акт № 1958 огляду МСЕК), у якому міститься інформація про скарги, медико-соціальний анамнез, дані обслідування, направлення, записи невропатолога, виписка з медичної карти амбулаторного хворого, план реабілітації заходів, індивідуальна програма, діагнози, експертне рішення. Водночас, допитані у судовому засіданні свідки, які є близькими родичами, сусідами, знайомими, лікарями, які відвідували ОСОБА_6, надали пояснення як про переконаність у відсутності відхилень у роботі психіки ОСОБА_6, так і про наявність таких. Висновком експерта від 17.07.2017 року № 95 встановлено, що ступінь вираженості інтелектуально - мнестичних порушень особистості органічного (судинного) генезу позбавляли ОСОБА_6 здатності в момент підписання договору довічного утримання 04.09.2015 року розуміти значення своїх дій, фактичний зміст та наслідки своїх дій, не могла керувати ними. У судовому засіданні експерт зазначила, що причиною складення такого висновку стала наявність діагнозу у померлої дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеня, який зазначений в акті огляду МСЕК, та знання клінічної картини з підручників і досвіду експертної діяльності. Оскільки у висновку експертизи від 17.07.2017 року № 95 відсутні посилання на клінічну картину перебігу захворювання та його симптоматику у конкретної особи - ОСОБА_6, для з'ясування обставин того, чи вказані такі дані, та чи здійснено їх опис у медичній документації МСЕК (як основи здійсненого висновку експерта), необхідні спеціальні знання у медичній сфері. Такі обставини мають значення для справи, під час розгляду якої необхідно встановити психічний стан ОСОБА_6 під час укладення оспорюваного договору. Без спеціальних знань у галузі медицини ці обставини встановити неможливо.

З таким висновком суду першої інстанції колегія апеляційного суду не погоджується, оскільки такого висновку суд першої інстанції дійшов порушивши норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Саме з метою встановлення психічного стану померлої ОСОБА_6 в момент підписання договору довічного утримання 04.09.2015 року у справі і була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, висновки якої згідно висновку № 95 від 17.07.2017 року ґрунтуються на медичних документах, які були направлені для дослідження експертів саме судом, зокрема, на матеріалах акту № 1958 огляду МСЕК ОСОБА_6 від 20.10.2011 року (мед. справа № 718а).

Після отримання висновків експерта, відповідач не погоджуючись з висновками судово-психіатричної експертизи, заявила клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи (а.с. 23-24, а.с. 39 т. 1).

Відповідно до частини 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення).

Як вбачається з матеріалів справи, в письмовому клопотанні про призначення комісійної судово-медичної експертизи підстави для її призначення не зазначені (чому призначити саме комісійну експертизу, експертів в якій галузі знань медицини слід залучити та для з'ясування яких саме обставин). Тобто, представник позивача в апеляційній скарзі обґрунтовано посилається на те, що клопотання подано без додержання вимог частини 1 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Проте в порушення частини 4 ст. 183 ЦПК України клопотання відповідача від 20.12.2017 року про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи судом розглянуто по суті.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, необхідність призначення експертизи представник відповідача обґрунтовував тим, що з висновку судово-психіатричної експертизи та пояснень експерта у судовому засіданні встановлено, що підставою відповідного висновку стала наявність у ОСОБА_6 діагнозу - дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеня. Водночас, висновки судово-психіатричної експертизи суперечать поясненням свідків щодо психічного стану померлої ОСОБА_6, а тому викладену у медичній документації ОСОБА_6 симптоматику, яка стала основою для висновку судово-психіатричної експертизи, необхідно оцінити з медичної точки зору.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з інших підстав, а саме, послався на те, що у висновку експертизи від 17.07.2017 року № 95 відсутні посилання на клінічну картину перебігу захворювання та його симптоматику у конкретної особи - ОСОБА_6, а тому для з'ясування того чи вказані такі дані, чи здійснено їх опис у медичній документації МСЕК, у справі необхідно призначити експертизу.

Задовольняючи клопотання та посилаючись на відсутність у висновку посилання на клінічну картину перебігу захворювання та його симптоматику у конкретної особи - ОСОБА_6, суд першої інстанції не врахував, що посмертна судово-психіатрична експертиза, як зазначає лікар-психіатр, доктор медичних наук ОСОБА_16, є специфічною. ЇЇ складність визначається насамперед тим, що об'єктами даної експертизи є виключно матеріали справи та медична документація, експерт не має можливості безпосередньо дослідити психічний стан підекспертного, змушений формулювати висновки в умовах дефіциту інформації (ОСОБА_16 Посмертна судово-психіатрична експертиза у цивільному процесі - методологічні, методичні принципи проведення та завдання // Український вісник психоневрології. - 2002. - Т. 10, вип. 1. - С. 120-121).

Суд також не врахував, що в акті експертизи не може бути такої інформації, якої немає в об'єктах, які надані на дослідження.

Згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду від 26.05.2017 року про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи для дослідження експертам були направлені цивільна справа № 219/11783/16-ц та мед. експертна справа на ОСОБА_6 (а.с. 184-186 т. 1).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 95 від 17.07.2017 року він складений на підставі дослідження:

- матеріалів цивільної справи, зокрема, аналізу пояснень свідків ОСОБА_17, ОСОБА_9, ОСОБА_18, щодо яких експерти зазначили, що вони мають крайнє поверхневий характер, є суперечливими, не відображають суті захворювання ОСОБА_6, а тому при складанні висновку основне значення має медична документація, а саме, мед. справа МСЕК;

- медичної документації, зокрема:

1) згідно відповіді Бахмутської ЦРБ від 05.05.2017 року № 2205 ОСОБА_6, 1922 року народження, з 2013 по 2015 рік в списках санпропускника та травмпункту не значиться, на психоневрологічному обліку не перебуває;

2) згідно повідомлення Станції швидкої медичної допомоги від 18.05.2017 року ОСОБА_6 зверталася на станцію ШМД м. Краматорськ (підстанція м. Бахмут) протягом 2015 року 8 разів з приводу церебросклерозу, міжреберної невралгії зліва, лівосторонньої ниркової коліки, аритмії, остеохондрозу грудного відділу хребта, коксартроза, гіпертонічної хвороби 2 стадії, медикаментозної гіпотонії; в довідці зазначено, що карти виїзду зберігаються протягом 1 року;

3) експертна справа ОСОБА_6, згідно якої ОСОБА_6 була направлена на МСЕК 15.09.2011 року ЦРБ м. Артемівська, під наглядом якої вона знаходилася з 1960 року, повторно; виставлений основний діагноз: ревматоідний артрит неактивна фаза, поліартрит у поєднанні з остеохондрозом НФС 3 стадія. Дисциркуляторна енцефалопатія 3 стадія при церебральному атеросклерозі 2-3 стадії. Наслідки перенесеного ОНМК (ішемічний інсульт в басейні середньої мозкової недостатності, субкомпенсація, незріла катаракта правого ока, зріла катаракта лівого ока, ангіосклероз сітчатки ока, зросшийся перелом шийки правого стегна, зросшийся перелом шийки лівого стегна, посттравматичні виражі контрактури обох тазостегнових суглобів, укорочення лівої кінцівки на 5 см, ІБС, стенокардія напруження, атеросклеротичний кардіосклероз Н»Б, екстра систолічна аритмія. Хронічний бронхіт, виразкова хвороба 12-персної кішки, ремісія, хронічний панкреатит (а.с. 193-199 т. 1).

Виходячи з питань, які зазначені в ухвалі суду про призначення комісійної судово-медичної експертизи, дослідженню підлягає акт № 1958 огляду Міжрайонної МСЕК м. Артемівська ОСОБА_6, а саме, чи є в ньому опис симптомів та клінічна картина захворювання дисциркуляторної енцефалопатії, чи відповідає описана в акті № 1958 симптоматика та клінічна картина виставленому діагнозу дисциркуляторної енцефалопатії.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 21.03.1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3.12.2009 року № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п. 3).

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п. 17).

Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я (п. 18).

Згідно з пунктом 19 Положення про медико-соціальну експертизу комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Форми облікової документації, що використовувалися в діяльності медико-соціальних експертних комісій станом на вересень-жовтень 2011 року, коли ОСОБА_6 проходила МСЕК, були затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.05.2003 року № 224 (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства охорони здоров'я України № 576 від 30.07.2012 року). Зокрема було затверджено форму первинної облікової документації № 157/о «Акт огляду МСЕК».

Згідно затвердженої форми № 157/о «Акт огляду МСЕК» в ній що стосується стану здоров'я особи, яка оглядається МСЕК, є графи: 28. Результати експертного обслідування: 28.1. скарги; 28.2. медико-соціальний анамнез; 28.3. тривалість тимчасової непрацездатності; 28.4. оцінка працевлаштування; 28.5. виконання рекомендацій щодо відновлення здоров'я та працездатності; 28.6. дані об'єктивного обслідування у МСЕК: 28.6.1. дані; 28.6.2. дані; 28.6.3. дані; 28.6.4. дані лікарів інших спеціальностей; 28.6.5. результати додаткових обслідувань; 28.6.6. додаткові дані; 29. діагноз; 29.1. основний діагноз; 29.2. супутній діагноз; 30. експертне рішення: 30.1. висновок про умови і характер праці; 30.2. рекомендації по соціально-трудовій реабілітації; 30.3. рекомендації по медичній реабілітації; 30.4. група інвалідності; 30.5. причина інвалідності; 30.6. інвалідність встановлена на строк до 1__; 30.7. дата чергового переогляду; 30.8. час настання інвалідності; 31. ступінь втрати професійної працездатності у відсотках; 32. потреба у додаткових видах допомоги; 33. документи, що є підставою для винесення експертного рішення; 34. обґрунтування експертного діагнозу; 35. обґрунтованість направлення на МСЕК; 36. довідка сер. __ № ___.

Інструкція щодо заповнення форми № 157/о «Акт огляду МСЕК», яка була затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.05.2003 року № 224, не затверджувалася.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №157/о «Акт № ___ огляду медико-соціальною експертною комісією», яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України 30.07.2012 року № 577 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 5.09.2012 року за № 1508/21820), яка визначає порядок заповнення форми первинної облікової документації «Акт №__ огляду медико-соціальною експертною комісією», у підпунктах 28.1 - 28.5 пункту 28 (і тут і далі пункти співпадають з формою № 157/о «Акт огляду МСЕК», що наявна у мед.справі № 718а про огляд МСЕК ОСОБА_6.) наводяться результати експертного огляду хворого у МСЕК. Детально описуються скарги хворого, медико-соціальний анамнез, тривалість тимчасової непрацездатності (якщо хворий працює), оцінка працевлаштування, виконання рекомендацій щодо відновлення здоров'я і працездатності (п. 28). У підпунктах 28.6.1-28.6.6 пункту 28 зазначаються дані об'єктивного обстеження хворого у МСЕК, у тому числі зріст, вага, стан шкіри та внутрішніх органів, артеріальний тиск, частота серцевих скорочень, частота дихання на дату огляду тощо залежно від патології хворого; вказуються результати огляду хворого профільними лікарями та лікарями інших спеціальностей, а також результати обов'язкових додаткових методів дослідження за даними медичної документації (показники аналізів, флюорографії, електрокардіограми, ехокардіографії, спірографії тощо) залежно від патології хворого ( п. 29).

Тобто, в акті огляду МСЕК зазначаються дані об'єктивного обстеження хворого безпосередньо у МСЕК та результати огляду хворого профільними лікарями, при цьому зазначення клінічної картини захворювання формою № 157/о «Акт огляду МСЕК» не передбачено.

Суд не врахував, що форма № 157/о «Акт огляду МСЕК» є медичною документацією, яка відображає безпосереднє, але одноразове обстеження хворого. Важливими в цьому документі є дата обстеження, наявність розгорнутого опису психічного стану або лише висновки з діагнозом, за наявності опису - відповідність приведених симптомів діагностичним висновкам, спеціальні висновки (інвалідність, тимчасова непрацездатність, придатність до військової служби, професійна придатність), що і має оцінити експерт при проведенні судово-психіатричної експертизи та визначитися чи достатньо наданих йому для дослідження медичних документів, щоб зробити висновок щодо психічного стану підєкспертного.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 21.03.1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання особи особою з інвалідністю має лише ця особа.

Відповідно до пунктів 23 - 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3.12.2009 року № 1317, у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або інвалід має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров'я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров'я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.

МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Тобто, законодавець передбачив спеціальний порядок оскарження рішень МСЕК, яким їх перевірка шляхом призначення судово-медичної експертизи не передбачена.

Крім того, Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено коло осіб, яким надано право оскарження рішень МСЕК, серед яких зазначено лише хворого, що судом першої інстанції також не враховано.

Позивач в апеляційній скарзі обгрунтовано зазначає, що для уточнення стану здоров'я померлої ОСОБА_6, зокрема, щодо діагнозу дисциркуляторна енцефалопатія, якщо він у відповідача викликає сумніви, для з'ясування чи описані в акті № 1958 огляду МСЕК ОСОБА_6 симптоми захворювання дисциркуляторної енцефалопатія та які саме суд міг допитати членів МСЕК.

З матеріалів справи встановлено, що діагноз дисциркуляторна енцефалопатія в направленні на МСЕК від 15.09.2011 року, що є складовою мед. справи № 718а, був зазначений лікарем невропатологом ОСОБА_19, яка судом для з'ясування симптомів та клінічної картини цього захворювання у ОСОБА_6, що є предметом експертного дослідження призначеної комісійної судово-медичної експертизи, також не допитана.

З метою уточнення психічного стану здоров'я ОСОБА_6 суд не прийняв заходів і для витребування з Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області лікарського свідоцтва про смерть (довідки про причину смерті) ОСОБА_6 та не дослідив її.

Відповідно до «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 106/о)», яка затверджена наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1152/13026) д ля забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) (п. 1).

Лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (п. 2.2).

У пункті 11 лікар указує свої прізвище, ім'я, по батькові, посаду і зазначає підставу, яка дає змогу визначити послідовність патологічних процесів, які призвели до смерті, і вказує причину смерті. Основною (первинною) причиною смерті потрібно вважати хворобу або травму, що призвела до розвитку хворобливих процесів, які спричинили смерть, або наслідки нещасного випадку чи насильства, що стали причиною смерті.

У частині I пункту 11 у рядку "а" записується хвороба або стан, що безпосередньо призвела до смерті, у рядках "б", "в", "г" зазначаються патологічні стани (якщо такі були), що зумовили безпосередню причину смерті (згадану вище); основна причина смерті вказується в останню чергу. Під безпосередньою причиною смерті потрібно розуміти хворобу або стан, що безпосередньо викликали смерть.

У частині II свідоцтва записуються інші суттєві стани або захворювання, які сприяли настанню смерті, але не були пов'язані із хворобою чи станом, що безпосередньо призвели до смерті.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 24.11.2017 року причина смерті ОСОБА_6 - церебральний атеросклероз з гіпертензією (а.с. 25 т. 2), тобто неврологічне захворювання. Про такий діагноз ОСОБА_6 зазначено і у висновку судово-психіатричної експертизи № 95 від 17.07.2017 року (а.с. 193-199 т. 1).

Основним первинним медичним документом хворого, який лікується амбулаторно або вдома, і заповнюється на усіх хворих при зверненні у заклад охорони здоров'я, який надає амбулаторно - поліклінічну допомогу, є форма № 025/о «Медична карта амбулаторного хворого №___», яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України 14.02.2012 № 110 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 року за № 669/20982).

Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №025/о «Медична карта амбулаторного хворого №___», яка затверджена тим же наказом Міністерства охорони здоров'я України 14.02.2012 № 110, саме цей первинний медичний документ містить клінічні картини всіх захворювань особи, оскільки у розділі VІІІ «Щоденник» фіксується кожне звернення пацієнта за амбулаторно - поліклінічною допомогою (захворювання, проведення профілактичних оглядів, консультації спеціалістів, закриття листка непрацездатності тощо). Кожний запис датується, проставляється підпис лікаря, до якого пацієнт звернувся. У разі звернення пацієнта з приводу захворювання лікуючий лікар у «Щоденнику» зазначає дані щодо скарг хворого, вказує його об'єктивні дані, перебіг хвороби, вписує діагноз, призначення, проставляє дату запису та засвідчує підписом (п. 16).

У випадку смерті хворого лікуючий лікар одночасно з видачею лікарського свідоцтва про смерть у розділі «Щоденник» форми № 025/о здійснює запис: дата видачі, номер лікарського свідоцтва про смерть, вказує причину смерті (частини І і ІІ пункту 11 форми первинної облікової документації № 106/о «Лікарське свідоцтво про смерть №__», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024).

Форми № 025/о на померлих із картотеки передаються в архів закладу охорони здоров'я (п. 22).

Термін зберігання форми № 025/о - 5 років (п. 26).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що на день смерті ОСОБА_6 її медична карта амбулаторного хворого знаходилася дома, для отримання довідки про смерть медичну карту ОСОБА_2 пред'явила лікарю та вона залишилася у лікаря-терапевта.

Ухвалою від 26.04.2017 року суд першої інстанції витребував у Комунального закладу охорони здоров'я «Бахмутська центральна районна лікарня» медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_6 (а.с. 146-147 т. 1). Проте заходів для виконання цієї ухвали не прийняв. В матеріалах справи відсутня як медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_6 , так і відповідь Комунального закладу охорони здоров'я «Бахмутська центральна районна лікарня» щодо витребуваної медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6

Тобто, з метою уточнення клінічної картини захворювання ОСОБА_6 суд не з'ясував де ж на теперішній час знаходиться медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_6, на підставі якої ОСОБА_6 і видавалося направлення на МСЕК та згідно відомостей якої і зазначалися МСЕК діагнози, як основний, так і супутній.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз'яснено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до п. 6 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, який затверджений наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.10.2001 року № 397, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1.03.2002 р. за № 219/6507, у разі якщо висновок первинної експертизи суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності, на що і посилався відповідач згідно ухвали суду в обґрунтування необхідності призначення комісійної судово-медичної експертизи, призначається повторна експертиза.

Відповідно до частини 2 ст. 213 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

В порушення ст. 213 ЦПК України суд першої інстанції не спрямував судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Вирішуючи питання щодо призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Отже, доводи апеляційної скарги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Зупиняючи провадження у справі, суд послався на п. 5 частини 1 ст. 252 ЦПК України, згідно якого суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 9 частини 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду щодо призначення судової експертизи, підстави для зупинення провадження відсутні.

Отже, ухвала від 29.12.2017 року підлягає скасуванню і в частині зупинення провадження у справі.

Що стосується клопотання позивача в апеляційній скарзі відмовити у задоволенні клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, то воно не ґрунтується на процесуальному законі.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені ст. 374 ЦПК України, згідно яких при скасуванні ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, у апеляційного суду відсутні повноваження постановити ухвалу з питання, яке судом першої інстанції було вирішено з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3, в інтересах якої на підставі ордера діє адвокат ОСОБА_1, задовольнити частково.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2017 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: Т.В. Космачевська

О.С. Санікова

Повне судове рішення складено 23 лютого 2018 року.

Головуючий суддя : Л.І. Соломаха