Справа № 523/2807/18
Провадження №2-з/523/30/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2018 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову,-

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2018 року до Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою про забезпечення позову до предявлення позову.

Справу розподілено автоматизованою системою документообігу суду та 27 лютого 2018 р. передано до розгляду судді Кисельову В.К.

В своїй заяві ОСОБА_1 просив накласти арешт на домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, будинок 6, яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що 31 травня 2012 року між ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_4 був укладений договір, за умовами якого ОСОБА_4 зобовязалась в строк до 15.12.2012 продати, а Позивач в той же строк придбати житловий будинок № 6 по вулиці 38 Лінія у м. Одесі. В підтвердження наміру придбання зазначеного житлового будинку Позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) доларів США. Додатково 14 червня 2012 року Позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 30910 (тридцять тисяч дев'ятсот десять) доларів США, а також 15 жовтня 2012 року ще 3300 (одна тисяча триста) доларів США. Всього в рахунок укладання майбутнього договору купівлі-продажу ОСОБА_4 було передано Позивачем 50 210,00 (пятдесят тисяч двісті десять) доларів США (у якості авансу). В наступному договір купівлі-продажу житлового будинку у визначений строк (до 15 грудня 2012 року) між Позивачем та ОСОБА_4 укладений не був. Усі викладені вище обставини встановлені рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року по справі № 1527/18466/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участю третьої особи ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, яке набуло законної сили 13 лютого 2014 року. У листопаді 2012 року Позивач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_4, у якому просив стягнути з останньої на свою користь грошові кошти у сумі 403 566, 57 грн., судовий збір у сумі 3291,00 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 40 000,00 грн. Також Позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій він просив накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси по вказаній справі від 29 листопада 2012 року було задоволено заяву Позивача про забезпечення позову і накладено арешт на обєкт нерухомого майна: будинок № 6 по вул. 38-а Лінія в м. Одесі, який належав ОСОБА_4. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року по вказаній справі позовні вимоги Позивача було задоволено частково: постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 401328,53 гривень, судовий збір у розмірі 3219,00 гривень, усього 404 547,53 гривень. ОСОБА_4 вищевказане рішення було оскаржено до Апеляційного суду Одеської області, однак ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року її апеляційну скаргу було відхилено, залишено в силі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року. На даний момент зазначене рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року по справі № 1527/18466/12 досі не виконане. ОСОБА_6 відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання цього рішення та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4. Державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було подано заяву до суду про зміну способу та порядку виконання рішення суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2016 року вказану заяву було задоволено і встановлено порядок виконання виконавчого листа № 1527/18466/12, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 23 травня 2013 року шляхом примусової реалізації будинку № 6 по вулиці Лінія 38 у м. Одесі з зареєстрованою малолітньою дитиною ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак рішення суду шляхом звернення стягнення на вказаний будинок на даний момент виконати неможливо, оскільки арешти з будинку було знято, а будинок - відчужено на користь третіх осіб. Так, арешт, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2012 року по справі № 1527/18466/12, було знято за допомогою підробленої ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 4 червня 2015 року по справі № 1527/18466/12 про скасування засобів забезпечення позову, а арешт, накладений постановою державного виконавця від 03.06.2013 року - на підставі підробленої ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року по справі № 1527/19496/13 про скасування постанови Першого ОСОБА_6 відділу державної виконавчої служби від 03.06.2013 року про накладення арешту на майно ОСОБА_4. 16 травня 2016 року представником ОСОБА_1 було подано до Суворовського районного суду м. Одеси запит щодо того, чи виносилися Суворовським районним судом м. Одеси ухвала про скасування заходів забезпечення позову від 4 червня 2015 року та ухвала про скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника від 16 вересня 2015 року. ОСОБА_6 районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року № 5/1146 було надано інформацію, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 4 червня 2015 року по справі № 1527/18466/12 про скасування засобів забезпечення позову не виносилась, та цивільна справа за № 1527/19496/13 в ОСОБА_6 районному суді м. Одеси не зареєстрована. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 58935391 від 12.05.2016 року, запис про арешт будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, 6 у Єдиному державному реєстрі відсутній. Також 28 листопада 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було зареєстровано право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі договору дарування, серія та номер: 7112 від 28 листопада 2015 року та договору купівлі-продажу, серія та номер 7110 від 28 листопада 2015 року відповідно. Таким чином, за допомогою підроблених ухвал Суворовського районного суду м. Одеси про скасування заходів забезпечення позову та про скасування постанови державного виконавця про накладення арешту незаконно зареєструвала зняття арештів з будинку № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі, накладених ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2012 року та постановою державного виконавця від 3 червня 2013 року, ОСОБА_4 подарувала 1/2 будинку ОСОБА_9 та продала 1/2 будинку ОСОБА_10. В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переоформили належні їм частки зазначеного майна. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 63313883 від 12.07.2016 року, 18.05.2016 року за ОСОБА_11 було зареєстровано право власності на ? частку вказаного будинку на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 674, виданого 18.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12. Також 16.05.2016 року за ОСОБА_13 було зареєстровано право власності на Уг частку вказаного будинку на підставі договору дарування, серія та номер 662, виданого 16.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 Зазначені обставини встановлено заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2017 року по справі № 523/6864/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання договорів недійсними. Відповідно до ч. 4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті сам особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказане рішення набуло законної сили 12 грудня 2017 року та не було оскаржено жодним із учасників справи. Відповідно до резолютивної частини рішення, суд вирішив: Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14 - задовольнити. Визнати недійсним договір дарування 1/2 будинку № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі серія та номер 7112, укладений 28 листопада 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8. Визнати недійсним договір купівлі-продажу Уг будинку № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі серія та номер 7110, укладений 28 листопада 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8. Визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі серія та номер 674, виданий 18.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12, відповідно до якого ОСОБА_14 набув право власності на ? № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі. Визнати недійсним договір дарування Уг частини будинку № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі серія та номер 662, виданий 16.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12, відповідно до якого ОСОБА_13 набув право власності на ? № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі. Скасувати запис № 14597399 про право власності ОСОБА_14 на ? будинку № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі, винесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 29690386 від 20.05.2016 року. Скасувати запис № 14564192 про право власності ОСОБА_13 на Уг будинку № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі, винесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 29657564 від 29.05.2016 року. Поновити запис в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про набуття права власності ОСОБА_4 будинку під № 6 по вул. 38 Лінія у м. Одесі, на підставі свідоцтва про право власності № 006651 від 23.02.2002 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому. Поновити запис про обтяження № 11875578 (спеціальний розділ) від 07.12.2012 року, яким було зареєстровано арешт, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 року, по справі № 1527/18466/12 на нерухоме майно ОСОБА_4. Однак до винесення судом рішення по суті справи, переоформлення права власності на спірний будинок було здійснено втретє. Так, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 114686212 від 21.02.2018 р., 14 жовтня 2017 року ОСОБА_2 набула права власності на Уг частину домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, буд. 6 на підставі договору купівлі- продажу, серія та номер 2958, виданого 14.10.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15. Того ж дня ОСОБА_3 став власником іншої 1/2 частини домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, буд. 6 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2954, виданого 14.10.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15. Зважаючи на цю обставину, виконати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2017 року по справі № 523/6864/16-ц про повернення спірного нерухомого майна у власність ОСОБА_4, а відтак і рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року по справі № 1527/18466/12 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_4, для якого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2016 року встановлено порядок виконання шляхом звернення стягнення на будинок за адресою м. Одеса, вул. Лінія 38, буд. 6 наразі не є можливим через чергову зміну власників будинку. У звязку із цим ОСОБА_1 буде подано до Суворовського районного суду м. Одеси (відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України) позов немайнового характеру до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, предметом якого будуть наступні вимоги: 1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер 2958, виданий 14.10.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15, відповідно до якого ОСОБА_2 набула права власності на ? частину домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, буд. 6. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер 295а, виданий 14.10.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15, відповідно до якого ОСОБА_3 набув права власності на ? частину домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, буд. 6. Скасувати запис № 22832915 про право власності ОСОБА_2 на ? частину домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, буд. 6. Скасувати запис № 22832769 про право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, буд. 6. Проте, зважаючи, що з моменту подачі першого позову до ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_16 про визнання недійсними договорів (19 травня 2016 року), право власності на спірний будинок переоформлювалось кілька разів, існує очевидна небезпека здійснення нинішніми власниками чергового відчуження нерухомого майна, що унеможливить ефективний захист права позивача на звернення стягнення на будинок у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4, а також ускладнить виконання попередніх та майбутнього рішення суду щодо спірного обєкту нерухомого майна. Тому вважаємо за доцільне застосування виду забезпечення позову, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а саме накладення арешту на домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, буд. 6.

Враховуючи, що у разі вжиття судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, відповідачам не буде завдано матеріальної або моральної шкоди, останні не понесуть збитків, повязаних з упущеною вигодою, та їх інтереси не будуть порушені іншим шляхом, вважаємо, що необхідності у зустрічному забезпеченні позову немає.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що право на спірне майно є предметом позову, що між сторонами виник спір, а також, що у разі їх відчуження, виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог може бути утрудненим чи неможливим.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження відповідачем вказаного майна на користь третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову задовольнити.

Накласти арешт на домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 38, будинок 6, яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Розяснити, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали негайно направити заявнику та заінтересованим особам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя