АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/325/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року,

встановила:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 вересня 2015 року названий позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 100.3.2-0020 від 25.03.2008 року, в розмірі 792 260 дол. США 51 цент., що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 29.04.2015р. (1 долар США = 21,448810 грн.) становить 16 993 045 грн. 14 коп. та 4 204 337 грн. 02 коп.,а всього стягнуто 21 197 382 грн. 16 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні, яке відбулось 23 травня 2017 року, представник ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримав.

В судове засідання 20 лютого 2018 року учасники справи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 25 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ВТБ Банк» укладено кредитний договір № 100.3.2-01/0020.

Сума кредиту: 1 000 000 дол. США.

Термін повернення: до 25 березня 2028 року.

Відсоткова ставка: 12,5% річних.

Цільове призначення: придбання 2-кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 185,10 кв.м., житловою площею - 58,1 кв.м.

Між сторонами погоджено графік погашення кредиту.

08 жовтня 2009 року між сторонами укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25 березня 2008 року, між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Відповідно до умов договору ОСОБА_4 поручився перед ПАТ «ВТБ Банк» за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 100.3.2-01/0020 від 25 березня 2008 року та будь-якими додатковими угодами до нього.

08 жовтня 2009 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін № 1 до Договору поруки від 25березня 2008 року.

Банквиконав свої зобов'язання, надавши відповідачам кредитні кошти.

Згідно розрахунку, станом на 16 червня 2015 року загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 100.3.2-01/0020 від 25 березня 2008 року складає 792 260 дол. США 51 цент., що еквівалентно 16 993 045 грн.14 коп. та 4 204 337 грн. 02 коп., з яких:

- строкова заборгованість по кредиту (залишок за тілом кредиту за період з 19.05.2015 рокупо 25.03.2028 року, стягується достроково) - 713 160 дол. США 01 цент, що еквівалентно 15 296 433 грн. 55 коп.;

- прострочена заборгованість по кредиту (залишок за тілом кредиту, несплачений згідно графіку за період з 19.03.2014 по 16.06.2015) -67 102 дол. США 19 цент, що еквівалентно 1 439 262 грн. 12 коп.;

- сума заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту за період з 18.05.2015 рокупо 16.06.2015 року становить 11 998 дол. США 31 цент, що еквівалентно 257 349 грн. 47 коп.;

- пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 19.03.2013 року по 16.06.2015 року в розмірі 2 760 541 грн. 45 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 19.03.2013 року по 16.06.2015 року в розмірі 1 124 478 грн.83 коп.;

- 3% річних за період з 19.03.2013 року по 16.06.2015року прострочення сплати процентів становить 226 893 грн.82 коп.;

- 3% річних за період з 19.03.2013 року по 16.06.2015року прострочення повернення кредиту становить 92 422 грн. 92 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачаються терміни погашення тіла кредиту і за який період, нарахування процентів та сплата процентів за користування кредитом, нарахування пені.

Вирішуючи спір, суд правильно вважав позовні вимоги банку про стягнення з відповідачів солідарно кредитної заборгованості обґрунтованими.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2017 року клопотання представника ОСОБА_4 задоволено, призначено у справі судово-економічну експертизу.

21 грудня 2017 року ухвала суду повернута без виконання, у зв'язку з тим, що відповідачами не було здійснено оплату експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження отримання кредиту, колегія суддів відхиляє, оскільки даний факт підтверджується тим, що в день підписання кредиту та отримання грошових коштів було придбано квартиру АДРЕСА_1 (придбання якої було цільовим призначення кредитного договору) та в цей же день передано цю квартиру в іпотеку. Крім того, відповідачі тривалий час здійснювали погашення отриманого кредиту, що, в свою чергу, також спростовує їх доводи про неодержання від банку кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано факт, що рішенням суду було звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, колегія суддів не приймає, оскільки за рахунок передачі предмета іпотеки були задоволені позовні вимоги в частині заборгованості станом на червень 2013 року, тоді як предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за період з 19 травня 2015року.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості є невірними, колегія суддів не приймає, оскільки апелянтом не надано доказів, які б підтверджували зазначені обставини, та не зазначено, в чому саме полягає невірність розрахунку банку. Судом апеляційної інстанції призначалась у справі судово-економічна експертиза, проте відповідачами не було здійснено її оплату.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів також не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, та вимогах закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 24 вересня 2015 року постановлено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня їїприйняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28 лютого 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук