Справа № 569/6710/17
Рiвненський мiський суд Рівненської області
в особi суддi ОСОБА_1Я,
при секретарі Рибачик О.А.,
з участю позивача ОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
провівши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» про визнання удаваним правочину про розірвання кредитного договору шляхом прощення кредитної заборгованості та визнання припиненими зобовязань за кредитним договором, -
До травня 2009 року він належним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору та сплачував кредитні кошти з нарахованими процентами. Однак, через стрімкий ріст обмінного курсу долара США наприкінці 2008 року, його фінансові можливості не дозволяли належним чином виконувати зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим між ним та відповідачем виник цивільно-правовий спір щодо умов та порядку повернення кредитної заборгованості.
За наявності спору щодо умов погашення кредитної заборгованості ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» було розглянуто питання щодо можливості припинення кредитного зобовязання шляхом сплати мною узгодженої суми в розмірі 5 000 (пять тисяч) доларів США. В цьому разі банк здійснить часткове прощення боргу в сумі 20 342 доларів США. Заборгованість за пенею буде прощена та надано відповідний документ для зняття обтяження з заставного майна. Узгоджена сума ним була сплачена кількома платежами 25 та 30 листопада 2016 року. До моменту перерахування ним зазначених грошових коштів письмового оформлення домовленості про анулювання боргу чи про припинення кредитного договору шляхом відступного не було.
Уже після виконання ним умов домовленості щодо сплати грошових коштів в розмірі 5 825 доларів США та 3 654 грн. судового збору, банк поставив його перед фактом, що необхідно укласти відповідний договір про часткове прощення боргу, і тільки після підписання ним цього договору, здійснив часткове прощення його боргу за кредитним договором, та поставив його перед фактом, що необхідно укласти відповідний договір.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просять їх задоволити.
Представник відповідача повторно не з»явився в судове засідання, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від представника ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» 18.09.2017 року до суду надійшло письмове заперечення проти позову, в якому просить відмовити в задоволенні позову. За вказаних обставин суд рахує за можливе провести розгляд справи в заочному порядку.
Заслухавши позивача і його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю.
З метою забезпечення кредиту між сторонами був укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки є земельна ділянка розміром площею 0,1771 га на території с. Обарів Рівненського районного Рівненської області.
Позивач з моменту укладення кредитного договору належним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору та сплачував кредитні кошти з нарахованими процентами. В подальшому, у звязку з неналежним виконання позивачем умов кредитного договору, між сторонами виник цивільно-правовий спір і відповідач звернувся з позовом до Рівненського міського суду Рівненської області до позивача про стягнення заборгованості.
За наявності спору щодо умов погашення кредитної заборгованості ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» було розглянуто питання щодо можливості припинення кредитного зобовязання шляхом сплати позивачу узгодженої суми в розмірі 5 825 доларів США.
Як слідує з наданих позивачем квитанцій, узгоджена сторонами сума позивачем була сплачена кількома платежами 25 листопада 2016 року та 30 листопада 2016 року.
До моменту перерахування позивачем зазначених грошових коштів письмового оформлення домовленості про анулювання боргу чи про припинення кредитного договору шляхом відступного не було.
Уже після виконання позивачем умов домовленості щодо сплати грошових коштів, відповідач поставив позивача перед фактом, що необхідно укласти відповідний договір про часткове прощення боргу, і тільки після підписання позивачем цього договору, здійснив часткове прощення його боргу за кредитним договором.
Відповідно до п.2 Договору, у звязку з погашенням позивачем до підписання цього договору частини заборгованості за кредитним договором в розмірі, що складає 5 825 доларів США, Кредитор (Відповідач) здійснив часткове анулювання (прощення) суми боргу Позичальника в розмірі, що складає еквівалент 1 508 513 грн. по курсу НБУ на дату укладання цього Договору, в тому числі: сума основного боргу 17 028,09 доларів США, еквівалент 435 908,44 грн.; проценти 3 697,59 доларів США, еквівалент 94 655,99 грн.; пеню в сумі 977 948,57 грн.
Крім того, згідно пункту 3 договору, сторони підтвердили, що після часткового анулювання (прощення) кредитного боргу позивача у сумі, зазначеній у пункті 2 договору, розмір зобов»язань позивача за кредитним договором станом на момент укладення цього договору складає: 21 137,14 грн., а саме основна сума боргу 813,02 доларів США, еквівалент 20 812,80 грн.; відсотки 12,67 доларів США, еквівалент 324,34 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заборгованість за спірним кредитним договором не була безнадійною. Дія спірного кредитного договору була припинена, а головною умовою припинення дії кредитного договору була сплата ним певної суми у певні строки. Щодо погашення процентів та пені, сторони з цього приводу не домовлялися, оскільки вся неустойка мала бути списана відповідачем після одержання відступних та припинення кредитних зобов'язань. Договір про часткове прощення боргу за кредитним договором, про ознайомлення з його умовами і наслідками позивач підписав вже після того, як виконав умови домовленості про припинення кредитного договору і про сплату обумовленої суми в обумовлені строки. З незрозумілих міркувань після виконання ним умов домовленостей щодо перерахування на рахунок банку грошових коштів відповідач надав позивачу для підписання договір про часткове прощення боргу в порядку пп.164.2.17 «д», п.164.2ст.164 Податкового кодексу України. В зазначених нормах мова йдеться про оподаткування анульованого (прощенного) боргу. Крім того, в пропозиції, відповідача мова йшла про списання боргу після виконання ним грошових зобов'язань.
Згідно з положеннями згаданої Методики визначена відповідачем сума боргу за кредитним договором не може бути списаною (прощеною) боржнику за рахунок страхового резерву банку в разі наявності діючої банківської іпотеки та невирішеного судового спору щодо стягнення заборгованості з позичальника.
Згідно з пунктом 4 Порядку списання (відшкодування) банками України анульованої (прощеної) заборгованості за рахунок страхового резерву, банк має право відшкодувати (списати) за рахунок резерву заборгованість, яка відповідає хоча б одній ознаці безнадійної заборгованості, визначеній Податковим Кодексом України. При цьому НБУ зазначає, що відповідно до вимог пункту 7 Порядку списання безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банків до позичальників/контрагентів. Банки зобов'язані вживати заходів щодо відшкодування списаної заборгованості, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.
В той же час, якщо кредитор за самостійним рішенням за рахунок страхового резерву анулює борг фізичній особі, то така операція визнається як отримання доходу платника податку у вигляді додаткового блага й обкладається податком за ставками, визначеними п.167.1ст.167 Податкового кодексу України, окрім випадків ведення кредитором претензійно-позовної роботи та стягненню заборгованості за кредитними договорами у судовому порядку.
Необхідно зазначити, що на момент списання відповідачем суми боргу між сторонами існував невирішений спір з приводу погашення заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що банк не мав правових підстав для анулювання і списання за рахунок страхового резерву боргу за кредитним договором, оскільки цей борг не відповідав жодній з ознак безнадійності, у зв'язку з чим у позивача не можуть виникати, зокрема, податкові зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету.
Крім того, правовий зміст вчинених сторонами дій - сплата позивачем певної суми в обумовлені строки і припинення відповідачем дії кредитного договору не відповідають ознакам правочину анулювання (прощення) боргу.
Відповідно до статті 605 ЦК України, прощення є безумовним одностороннім правочином.
Як встановлено судом, анулювання боргу відбулося лише за умови виконання позивачем платіжних зобов'язань, отже фактичні дії, вчинені сторонами на виконання домовленості мали двосторонній умовний (оплатний) характер, що притаманні для правочину, передбаченого статтею 600 ЦК України, а саме, припинення зобов'язань за згодою сторін внаслідок передання відступного (грошей, майна тощо).
Фактично між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору про припинення кредитних зобов'язань передачею відступного. Отже, під правочином щодо прощення (анулювання) боргу в дійсності приховувався зміст правочину щодо припинення кредитних зобов'язань шляхом передачі відступного відповідачу в грошовій формі одноразовим платежем.
Відповідно до частини першої статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Цивільний кодекс України передбачає окремі способи, за допомогою яких сторони за згодою між собою можуть змінити або розірвати договір, зокрема, наданням замість виконання відступного (статті 600 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 600 ЦК України зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.
Виходячи зі змісту встановлених судом спірних правовідносин, враховуючи, що дія укладеного між сторонами кредитного договору була припинена та приймаючи до уваги вимоги статті 600 ЦК України, суд прийшов до висновку, що з переданням позивачем відступного припинилися всі зобов'язання по кредитному договору, включаючи і зобов'язання позивача по сплаті нарахованих відсотків, неустойки та пені.
Відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 1920 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280, 281, 282,284,289,352,354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1