Справа №463/6198/17
Провадження №2/463/878/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

з участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування позикою, три проценти річних та інфляційних нарахувань, -,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 12.12.2016 по 11.12.2017 за договором позики від 01.12.2009 в розмірі 107270 грн. 70 коп., яка складається з 47433 грн. 71 коп. процентів за користування позикою, 10841 грн. 19 коп. трьох процентів річних, 48995 грн. 80 коп. інфляційних нарахувань.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2009 між ним та відповідачем укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 1037, на суму 1117200,00 гривень, що дорівнює еквіваленту 140000,0 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору. Факт одержання коштів позичальником підтверджується розпискою від 01.12.2009 року. Згідно із п. 7 договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Оскільки відповідач до виконання взятих на себе зобовязань за договором позики віднеслась недобросовісно, позику у встановлений договором строк не повернула, станом на 12.12.2016 та 11.12.2017 залишок суми основного боргу становить 361427,20 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сума трьох процентів річних становить 10841 грн. 19 коп. та 48995 грн. 80 коп. інфляційних нарахувань. На підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України проценти за користування позикою за період з 12.12.2016 по 11.12.2017 становлять 47433 грн. 71 коп. У звязку з тим, що відповідач добровільно сплатити заборгованість відмовляється, просить позовні вимоги задовольнити та стягнути зазначену вище заборгованість у судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених у позовній заяві мотивів, просить суд позов задовольнити та ухвалити заочне рішення.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибула із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомленою і від неї не надходила заява про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

ВІдповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.11.2012, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.04.2013, встановлено, що взяті на себе зобов'язання за договором позики від 01.12.2009 відповідач ОСОБА_4 не виконала, чим порушила умови такого та не повернула отримані кошти до 01.06.2010 року.

Відповідно до договору позики від 01.12.2009 (а.с. 6-7), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 1037, позикодавець ОСОБА_3 передав, а позичальник ОСОБА_4 прийняла у власність 1117200,00 гривень, що дорівнює еквіваленту 140000,0 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі їй суми позики (а.с. 8).

Пунктом 2 договору позики передбачено, що зазначену вище суму грошей позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою у строк до 01.06.2010.

За змістом положень ст. 625 ЦК України обовязок боржника щодо повернення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від суми боргу, виникає лише у випадку прострочення грошового зобовязання та з моменту виникнення такої прострочки. Відповідно, сума нарахованих відповідачу трьох процентів річних за період з 12.12.2016 по 11.12.2017 становить 10841 грн. 19 коп. та 48995 грн. 80 коп. інфляційних нарахувань.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається із укладеного між сторонами договору позики, розмір процентів у такому не встановлений, а тому розмір таких визначається на рівні облікової ставки НБУ. Розмір процентів від суми позики відповідно до коливань облікової ставки НБУ за період з 12.12.2016 по 11.12.2017 становить 47433,71 грн.

Пунктом 7 договору позики встановлено обов'язок позичальника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Розмір інфляційних нарахувань із врахуванням відповідних індексів інфляції станом на 11.12.2017 становлять 48995,80 грн.

В ході судового розгляду встановлено, що наданий позивачем розрахунок процентів за користування позикою, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань є правильним, жодних заперечень з приводу такого відповідачем суду не надано (а.с. 4).

При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України.

Як вбачається з оригіналу квитанції (а.с. 5), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1072,71 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 1072,71 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 281, 265, 281, 282 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 625, 1048 ЦК України, суд,

ухвалив

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (24.10.1957 р.н, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: Львівська обл., с.м.т. Славське, вул. Карпатська, 18) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованість за період з 12 грудня 2016 року по 11 грудня 2017 року за договором позики від 01 грудня 2009 року в розмірі 107270 (сто сім тисяч двісті сімдесят) грн. 70 (сімдесят) коп., яка складається з 47433 (сорок сім тисяч чотириста тридцять три) грн. 71 (сімдесят один) коп. процентів за користування позикою, 10841 (десять тисяч вісімсот сорок один) грн. 19 (девятнадцять) коп. трьох процентів річних, 48995 (сорок вісім тисяч девятсот девяносто пять) грн. 80 (вісімдесят) копійок інфляційних нарахувань та 1072 (тисяча сімдесят два) грн. 71 (сімдесят один) сплаченого за подання позовної заяви судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Я. Мармаш