Справа № 172/1423/17
Провадження № 2/172/97/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 19.09.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» 15.10.2007 року б/н в сумі 58 271,85 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10 053,59 грн., заборгованості за відсотками 41 024,36 грн., пені та комісії 2 800,00 грн., штрафу 2 693,00 грн., з урахуванням витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису 1 700,00 грн.

06.12.2016 року державним виконавцем Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктами 3.2., 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що задля стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Згідно виконавчого напису строк за який провадиться стягнення складає 8 років 10 місяців і 3 дні, при тому що виконавчий напис було видано у 2016 році, що є грубим порушенням приписів вищевказаної статті.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до пункту 2 вищезазначеної постанови, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, позивач наголошує, що оригіналу кредитного договору не існує, а умови на підставі яких була нарахована сума заборгованості, вказана у виконавчому написі, ним не погоджувалися і не підписувалися.

Також, позивач звертає увагу на сплив строку давності за вимогами про стягнення заборгованості. Статтею 253 ЦПК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником періодичними платежами і в разі невиконання позичальником цього зобовязання, початок позовної давності необхідно обчислювати з моменту настання строку погашення чергового платежу. Тому, відповідач не мав права звертати стягнення на заборгованість до 19.09.2013 року.

Таким чином, вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 19 червня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 8081 про стягнення з нього за кредитним договором б/н від 15.10.2007 року залишку заборгованості в сумі 10 053,59 грн., залишку заборгованості за відсотками 41 024,36 грн., пені та комісії 2 800,00 грн., штрафу 2 693,00 грн., всього в сумі 58 271,85 грн. з урахуванням витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису в сумі 1 700,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Учасники справи в судове засідання не зявилися.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що приватному нотаріусу для здійснення виконавчого напису була надана заява підписана ОСОБА_1 15.10.2007 року, в якій вказано, що останній просить відкрити кредитну картку строком дії 2 роки із лімітом 10 000,00 грн. та базовою процентною ставкою 2% на місяць. Разом з тим, згідно з розрахунком наданим банком нотаріусу процентна ставка змінюється в залежності від часу від 24 до 30 %, а процентна ставка за прострочення заборгованості від 40 до 60 %. Також окремим рядком вказані штрафи, пеня та комісія. Однак до матеріалів на підставі яких видано виконавчий напис кредитний договір не був наданий, що свідчить про його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що в позовній заяві позивач помилково дійшов висновку, що заборгованість є спірною, оскільки виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства та на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Позивачем не надано доказів, що заборгованість є спірною, не надано також власного розрахунку заборгованості.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та пояснення на позовну заяву, в яких вказує, що виконавчий напис нею вчинено цілком правомірно і відповідно до законодавства України про нотаріат.

Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Матеріалами справи встановлено, що 15.10.2007 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» укладений кредитний договір б/н. Відповідно до укладеного договору позивач отримав кредитний ліміт у розмірі 10 000,00 грн., відсоткова ставка складає 2 % в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Однак оригінал вказаного договору до суду не надано не зважаючи на вимогу суду.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 15.10.2007 року б/н станом на 18.08.2016 року складає 56 571,85 грн.

19.09.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 58 271,85 грн. з ОСОБА_1, що є боргом позивача за кредитним договором, а саме: 10 053,59 грн. залишок заборгованості за кредитом; 41 024,36 грн. залишок заборгованості за відсотками; 2 800,00 грн. пеня та комісія; 2 693,90 грн . штраф; та витратами, повязаними із вчиненням виконавчого напису 1700,00 грн.

Строк, за який провадиться стягнення становить вісім років десять місяців три дні, а саме з 15.10.2007 по 18.08.2016 року.

06.12.2016 року державним виконавцем Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 8081 від 19.09.2016 року.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, з матеріалів справи видно, що відповідачем нотаріусу надано лише заяву ОСОБА_1 від 15.10.2007 року, в якій вказано, що останній просить відкрити кредитну картку строком дії 2 роки із лімітом 10 000,00 грн. та базовою процентною ставкою 2% на місяць.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 п.3 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року

№ 1172.

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобовязання та їх безспірність.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Відповідно до наданої виписки з рахунка боржника станом на 19.09.2016 року із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості вбачається, що право вимоги банку щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 виникло ще в березні 2009 року, тобто з моменту припинення сплати щомісячних платежів та строку дії договору.

Таким чином, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не взято до уваги факт спливу строків, оскільки з дня виникнення права вимоги у кредитора минуло більше трьох років.

Крім того, за виконавчим написом нотаріуса з позивача стягнуто одночасно і штраф і пеню, комісію, що є порушенням конституційного принципу заборони подвійної відповідальності за одне і те ж правопорушення.

Аналіз наведених обставин, в їх сукупності, свідчить про відсутність у нотаріуса підстав для висновку про безспірність заборгованості та правових підстав для вчинення виконавчого напису в цілому. У звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, ст.ст. 12, 13, 81, 131, 141, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 19 червня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 8081 про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 15.10.2007 року залишку заборгованості в сумі 10 053,59 грн., залишку заборгованості за відсотками 41 024,36 грн., пені та комісії 2 800,00 грн., штрафу 2 693,00 грн., всього в сумі 58 271,85 грн. з урахуванням витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису в сумі 1 700,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (код за ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк