Справа № 182/6645/17
Провадження № 2/0182/588/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.02.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Черниш В.Ю.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника виконавчого комітету

Нікопольської міської ради

Дніпропетровської області - Гончарова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області , про визначення місця проживання дітей.

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_4 та просить суд визначити місце проживання своїх малолітніх доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним, оскільки після розірвання шлюбу діти проживали з ним і з відповідачем почерзі. З 20.10.2017 року, коли діти захворіли, відповідач попросила, щоб діти пожили в нього. З того часу і по теперішній час діти залишаються проживати з ним. У відповідача в м. Дніпро відсутнє постійне місце проживання, відсутня постійна робота. Він створив для дітей належні умови для проживання, піклується про дітей, влаштував до дитячого садочка та в школу, працює, займається спортом, має власне житло, позитивно характеризується за місцем проживання та має можливості для забезпечення якісного виховання та утримання доньок.

В судовому засіданні просить суд позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про визнання позову(а.с.27), просить суд визначити місцем проживання дітей з батьком, оскільки переїхала проживати до м. Дніпро, власного помешкання не має, не має роботи та постійного стабільного заробітку, через що не може повноцінно утримувати доньок та піклуватись за ними. Просить суд розглядати справу без її участі (а.с.27)

Представник виконавчого комітету Нікопольської міської ради вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки визначення місця проживання дітей з батьком відповідатиме їх інтересам.

Відповідно до статті 206 ЦПК України визначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року установлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

За змістом статті 11 Закону "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

З аналізу зазначених норм та з урахування практики Європейського суду з прав людини суд зазначає, що в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9,10)

Малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 року з 20.10.2017 року проживають разом з батьком за адресою АДРЕСА_1., що належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с. 7, 11)

Малолітня ОСОБА_6 відвідує дошкільний навчальний заклад № 4 „Чайка"(а.с.49) Старша донька ОСОБА_5 навчається в КЗНЗ „Гімназія №15" в 3Б класі.

Згідно акту обстеження за місцем проживання позивача від 03.01.2018 року батьком створені всі необхідні умови для виховання та навчання дітей (а.с. 32)

Виконавчий комітет Нікопольської міської ради рішенням №48 від 24.01.2018 року затвердив висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з батьком ОСОБА_1 (а.с. 34-35)

В судовому засіданні малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 висловили своє бажання проживати разом з батьком.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 працює, отримує стабільний дохід, займається спортом, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має власне житло, де проживає разом з дітьми, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 7,14-17).

Згідно повідомлення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі Раді ОСОБА_4 письмово пояснила, що не заперечує проти визначення місця проживання дітей з батьком (а.с.31)

З огляду на вище викладені обставини, що встановлені в судовому засіданні, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

Керуючись ст.ст. 6,7, 141,142,161,171 СК України, ст.ст. 10-12, 76-81, 206, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає за адресою: 53200, АДРЕСА_2.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 23.02.2018 року.

Суддя: А. Г. Багрова