АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/39/18Головуючий по 1 інстанції - Русаков Г.С.
Категорія: 19 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі:

Головуючого Нерушак Л.В.

Суддів Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Наконечної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційним Банк «Приватбанк» - Сокуренка Є.С. на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року, ухваленого суддею Русаковим Г.С., в приміщенні Канівського міськрайонного суду у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН ПАК» про стягнення заборгованості, - :

в с т а н о в и л а :

14 липня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ТОВ «ЮНІОН ПАК» про стягнення заборгованості.

В позовній заяві позивач посилається, що 20.01.2015 року ТОВ «ЮНІОН ПАК» (далі - третя особа) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - заява). Згідно заяви третя особа приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 20.01.2015 року та взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до умов договору третій особі було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Позивач виконав в повному обсязі, надавши третій особі кредитний ліміт в розмірі 65000,00 грн.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку третя особа станом на 17.05.2017 року має заборгованість в розмірі 242304,19 грн., яка складається з наступного: - 65000 грн. - заборгованість за кредитом; - 85633,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 77890,55 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 13780,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. У порушення норм закону та умов договору третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а саме не сплатила необхідні кошти для погашення заборгованості.

Крім того, зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою: договором поруки № NoPOR654 від 02.02.2015 року, укладеним з поручителем ОСОБА_5 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором третьої особи.

Згідно п.1.1 договору поруки, предметом є надання поруки відповідачем ОСОБА_5 перед банком, за виконання ТОВ «ЮНІОН ПАК» всіх своїх обов'язків за договором Б/Н від 20.01.2015 року. Тому позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_5 суми заборгованості за договором банківського обслуговування № Б/Н від 20.01.2015 року. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № Б/Н від 20.01.2015 року в розмірі 103967,51 грн. (65000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 38967,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом) та судовий збір.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН ПАК» про стягнення заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 20.01.2015 року в розмірі 103967, 51 грн. - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представника ПАТ КБ «Приватбанк» - Є.С. Сокуренко оскаржив рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. Банк вважає, що рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не взяв до уваги надані позивачем належні та допустимі докази по справі, що призвело до незаконного рішення, а відповідачем дані докази в суді не були спростовані. Також посилається, що банком було надано розрахунок заборгованості, в якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до умов договору. Відповідач, підписуючи заяву запевнив, що ознайомлений з всіма умовами кредитного договору та згоден з ними. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й передачі грошової суми позичальнику. Банк просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.10.2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити в повному обсязі та стягнути судові витрати з відповідача.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

П. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження у вказаній справі відкрито до набрання чинності редакції ЦПК України (15 грудня 2017 року), а тому розгляд справи, у відповідності до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, продовжується за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, представників сторін, які з'явились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову банку, суд першої інстанції, виходив з того, що кредитний договір між сторонами неукладений, оскільки у разі виникнення спору, на підтвердження укладення кредитного договору, разом з іншим мають бути подані докази на отримання позичальником кредитних коштів, а таких доказів матеріали справи не містять, тому вимоги позову до поручителя є необгрунтованими і відсутні підстави для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ТОВ «ЮНІОН ПАК» підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, за якою було відкрито рахунки в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.9).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно даних довідки від 13.07.2017 року ТОВ «ЮНІОН ПАК» було встановлено кредитний ліміт 03.02.2015 року в розмірі 65000,00 грн. (а.с.24).

Згідно договору поруки № NoPOR654 від 02.02.2015 року ОСОБА_5 поручилася перед кредитором ПАТ КБ «Приватбанк» за виконання ТОВ «ЮНІОН ПАК» зобов'язань за угодами-приєднання до: 1.1.1. розділу 3.2.1. «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг (а.с.27-28).

04.05.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» направив претензію до ТОВ «ЮНІОН ПАК» та ОСОБА_5 про необхідність погашення заборгованості (а.с.29).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч.2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов'язання), до істотних умов договору поруки відносять: визначення зобов'язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо; обсяг відповідальності поручителя, оскільки згідно із ч.2 ст. 553 ЦК порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі, а ч. 2 ст. 554 ЦК встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; відомості про сторони - кредитора і поручителя; тощо.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що з договору поруки № NoPOR654 від 02.02.2015 року вбачається, що в ньому відсутнє визначення зобов'язання, за виконання якого поручителем надано поруку, а саме: не вказано зміст та розмір зобов'язання, зокрема відсутні реквізити основного договору, його предмет, розмір основного зобов'язання, розмір процентної ставки, строк виконання зобов`язання. Крім того, відсутня інформація щодо місцезнаходження розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» та розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг та про ознайомлення відповідача ОСОБА_5 з цими розділами.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору позики.

У разі виникнення спору, на підтвердження укладання кредитного договору, разом з іншим, мають бути подані докази про отримання позичальником кредитних коштів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин справи (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ТОВ «ЮНІОН ПАК» підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, за якою було відкрито рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк».

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доказів, які вказували б на отримання третьою особою коштів, обумовлених договором, матеріали справи не містять.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо невизнання заяви від 20.01.2015 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, як доказу, оскільки дана заява не містить даних про отримання відповідачем кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги, що кредит був отриманий у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, позивачем надані належні та допустимі докази по справі, оскільки наданий розрахунок заборгованості, і надані позивачем докази не спростовано відповідачем, не підлягають задоволенню колегією суддів.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не підтверджує факт надання кредиту ТОВ «ЮНІОН ПАК», так як не є платіжним документом, який може підтвердити факт отримання кредиту позичальником.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1087 ЦК України встановлено, що розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності проводяться в безготівковій формі.

Порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється ЦК України, законом та банківськими правилами.

Позивачем не надано жодних розрахункових документів, виконаних ним, які підтверджували б, що ТОВ «ЮНІОН ПАК» здійснював будь - які перекази грошових коштів власних чи отриманих в кредит зі свого рахунку. Також позивачем на надано інших документів на підтвердження заборгованості ТОВ «ЮНІОН ПАК». Тому позивачем не доведено факт надання кредиту, ні розміру існування заборгованості за кредитом, відсутності кредитного договору у встановленій письмовій формі, недосягнення згоди між банком та поручителем щодо істотних умов договору поруки.

Також ж безпідставними посилання в апеляційній скарзі на постанову судової палати в цивільних справах ВСУ від 18.09. 2013 року у справі « 6-63 цс 13, оскільки в цій справі сторонами є фізичні особи і між ними укладено договір позики. а в даній оскаржуваній справі кредитний договір між юридичними особами, тому вони не є тотожними та регулюються різними нормами цивільного законодавства.

Банком не оскаржується рішення щодо відсутності згоди сторін договору поруки щодо його істотних умов : змісту та розміру зобов'язання, реквізитів основного договору , його предмету, розміру основного зобов'язання, процентної ставки, строку виконання зобов'язання .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що кредитний договір між сторонами не укладався, а відтак позовні вимоги Приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до відповідача - поручителя ОСОБА_5 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, так як договір поруки є неукладеним.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, які б були підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

З вищевикладеного не вбачається, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив порушень норм матеріального чи процесуального права та залишив не розглянутими обставини, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апелянта не є суттєвими, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 35, 258,268, 367,374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - Сокуренка Є.С. - залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН ПАК» про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Карпенко О.В.

Повний текст постанови виготовлений 26.01.2018 року.