Справа № 473/5932/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Фінько О.П.

з участю представника боржника ОСОБА_1

головного державного виконавця ВМ ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Бутковського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську скаргу ОСОБА_2 на рішення головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця та просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 про опис та арешт майна від 29 січня 2018 року по виконавчому провадженню №54964329. Обгрнутовуючи свою скаргу боржник зазначає, що йому та його представникові не було повідомлено про здійснення даної виконавчої дії, крім того вважає, що дана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст.56 Закону України Про виконавче провадження , а саме в ній не було заначено - загальна площа приміщення, що описується, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 підтримала скаргу у повному обсязі.

В судовому засіданні державний виконавець Бутковський І.В. заперечував проти задоволення скарги, пояснив, що всі виконавчі дії були здійсненні у відповідності з вимогами Закону України Про виконавче провадження. Всі повідомлення та листи направлялися особисто боржнику за адресою, що була зазначена у виконавчому документі, також направлялися листи і представнику за довіреністю. Що стосується не заначення в постанові про опис та арешт майна обов'язкових відомостей, то в даному випадку це не може вважатися порушення, що впливає на законність дій державного виконавця.

Представник стягувача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення скарги заперечує.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оглянувши матеріали виконавчого провадження суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС Вознесенського МРУЮ перебуває виконавчий лист №473/5932/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики в сумі 570500 грн., суми інфляційний витрат 69601 грн., 3% річних 12097,73 грн., процентів за користування чужими коштами в сумі 27480 грн.

Постановою державного виконавця Бутковського І.В. про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2017 року було відкрито виконавче провадження. З метою примусового виконання вказаного рішення суду був проведений опис та накладений арешт на належне ОСОБА_2 майно нежитлове приміщення, розташоване за адресою Миколаївська область, м. Вознесенськ, пров. Ветеринарний 21. Про що була винесена постанова про опис та арешт майна боржника від 29 січня 2018 року.

В судовому засіданні однією з підстав визнання вказаної постанови неправомірною, представник боржника зазначає, що ні боржник ОСОБА_2, ні його представник не були повідомлені про проведення опису та арешту, та не були присутні під час його здійснення.

Відповідно до ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

Відповідно до ст.19 закону України Про виконавче провадження сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст.28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В матеріалах виконавчого провадження міститься повідомлення про направлення учасникам виконавчого провадження постанови про опис та арешт майна боржника від 29.01.2018 року. Отже в даному випадку, суд вважає, що державний виконавець дотримався вимог Закону України Про виконавче провадження.

Однак, відповідно до ст.56 Закону України Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби є Конституція України, Закон України «Про виконавче провадження», міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 1 ст. 11, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Врахувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що дії та рішення головного державного виконавця Вознесенського МВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_3 щодо винесення 29 січня 2018 року постанови про опис та арешт майна боржника є неправомірними, та такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст..ст. 447- 543 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 на рішення головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 від 29 січня 2018 року про опис та арешт майна боржника по виконавчому провадженню № 54964329 з приводу примусового виконання виконавчого листа у справі № 473/5932/13-ц, виданого 16.04.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом протягом п'ятнадцять днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 03.03.2018 року.

Суддя М.М. Ротар