АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Григорєвій В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року про повернення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Казенного підприємства «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до КП «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повернуто позивачеві на підставі ст.121 ЦПК України, в редакції чинній на час постановлення ухвали судді (а.с.10).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали судді (а.с.13-16).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу судді скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя виходив із того, що позивачем не виконані вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Такі мотиви повернення позовної заяви не можна визнати обґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року позовна заява ОСОБА_2 до КП «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» про визнання незаконним та скасування наказу, як така, що не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України, в редакції, чинній на час постановлення ухвали судді (позивач не виклав у повному обсязі обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги та не зазначив докази, що їх підтверджують, не сплатив судовий збір за позовну вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, не зазначив всіх осіб до участі у справі, не додав копії позовної заяви для відповідача та третьої особи), залишена без руху і позивачу було запропоновано строк для усунення недоліків (а.с.8).

Згідно ч.1,2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали судді у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну викладену обставину.

Відповідно до розяснень викладених у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12 червня 2009 року, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Отже, висновки судді не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_2 права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Європейської Конвенції прав людини.

Крім того, суддя дійшов помилкового висновку про необхідність сплати судового збору за позовну вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, оскільки згідно положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тоді як скасування наказу про звільнення працівника автоматично тягне за собою поновлення його на роботі та вирішення питання щодо відшкодування останньому середнього заробітку.

З урахуванням викладеного, висновок судді про повернення позову в порядку ч. 2 ст. 121 ЦПК України, у зв'язку з не виконанням вимог ухвали судді про залишення без руху є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам процесуального законодавства.

При таких порушеннях норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала судді підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду питання про відкриття провадження до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_3

ОСОБА_4