АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2512/17 Номер провадження 22-ц/786/535/18Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника відповідача - адв. ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року

по справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 30.06.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №74/06-А, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 37646,00 дол. США у тимчасове користування до 29.06.2011 року, за користування кредитними коштами встановлена плата 13% річних для проведення розрахунків за Договором купівлі-продажу автомобіля марки Subaru Legacy 2.5, 2006 р.в., сірого кольору, номер шасі НОМЕР_7, д.н.з. НОМЕР_1. В подальшому, додатковим договором №1 від 01.12.2008 року, розмір процентів збільшено до 17,5% річних.

Зазначають, що, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено Договір поруки із ОСОБА_6, при цьому Банк свої зобов'язання перед відповідачами виконав у повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх обов'язків ухиляються.

Вказують, що 27.10.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення по цивільній справі №2-5186/11 та стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №74/06-А 30.06.2006 року в розмірі 190267,63 грн., дане рішення суду залишається невиконаним. Внаслідок наведених обставин, станом на 26.12.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 899249,06 грн. та складається з: кредит - 16900,14 дол. США; відсотки 16736,81 дол. США; штраф/пеня (неустойка) - 15452,49 грн.

З урахуванням наведеного, прохали стягнути солідарно з ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_8, виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 25.11.1998, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та ОСОБА_6 (паспорт НОМЕР_9 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 14.04.1996, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» код за (ЄДРПОУ: ) заборгованість за кредитним договором №74/06-А від 30.06.2006 в розмірі 349463,71 грн. (а.с.1-3).

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено (а.с.65-68).

Стягнуто солідарно з громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2 та громадянки України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського Акціонерного Банку» (код за ЄДРПОУ: , 04119, м. Київ, вулиця Дігтярівська, 27 Т), заборгованість за кредитним договором №74/06-А від 30 червня 2006 року в розмірі 349463,71 (триста сорок дев'ять тисяч чотириста шістдесят три гривні 71 коп.) грн.

Стягнуто в рівних частинах з кожного: громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та громадянки України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, судовий збір на користь держави по 1747,32 (одній тисячі сімсот сорок сім гривень 32 коп.) грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2017 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року у цивільній справі №554/251217, залишено без задоволення (а.с.143-144).

З вказаним заочним рішенням місцевого суду не погодився відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволення позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що місцевим судом проігноровано факт того, що відносно тих самих осіб, з тих самих підстав Октябрським районним судом м. Полтави у 2011 році вже приймалось рішення та те, що позивач звернувся повторно з тим самим позовом, пропустивши строк позовної давності.

Вважає, що позивач та суд першої інстанції при проведенні розрахунків заборгованості по кредитному договору не врахували факт продажу заставного майна, кошти від реалізації якого пішли на погашення заборгованості ОСОБА_3 перед кредитором.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення представника відповідача, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.06.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Кредитодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) укладено кредитний договір №74/06, відповідно до якого 30.06.2006року банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 37646,00 дол. США для придбання автомобіля із встановлення плати в розмірі 13% річних, з терміном користування кредитним коштами до 29.06.2011 року для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу автомобіля марки Subaru legacy 2,5, 2006 року випуску сірого кольору шасі НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_6.(а.с.10-13).

Додатковим договором №1 від 01.12.2008 року, внесено зміни до кредитного договору, а саме: п.1.3 викладено в наступній редакції «За користування кредитними коштами встановлена плата 17,5% річних» (а.с.15).

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №74/06-А від 30.06.2006 року було укладено договір поруки між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Кредитодавець) та ОСОБА_6 (Поручитель) (а.с.16).

Пунктом 1.1 договору поруки встановлено, що поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання у повному обсязі ОСОБА_3 зобов'язаннь перед кредитором за кредитним договором №74/06-А від 30 червня 2006 року.

Згідно п.2.4.1 договору позичальник зобов'язаний щомісячно до дати, встановленої в графіку (а.с.14) поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених в графіку.

Матеріалами справи встановлено, що свої зобов'язання за кредитним договором відповідачі належним чином не виконували, у встановлені строки кредит не повертали, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2011 року позов ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 на користь ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» заборгованість за кредитним договором №74/06-А від 30 червня 2006 року в розмірі 190267,63 грн., судовий збір 1700,00 грн. та витрати на оплату послуг інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120,00 грн (а.с.18-19).

При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №74/06-А від 30.06.2006 року заборгованість ОСОБА_3 станом на 25.05.2011 року становила 190267,63 грн., з яких: заборгованість за тілом та відсотками по кредиту - 17125,05 дол. США, відсотки - 3994,30 дол. США, штраф/пеня (неустойка) - 16947,22 грн., загальна сума заборгованості - 190267,63 грн.

Згідно разрахунку заборгованості за кредитним договором №74/06-А від 30.06.2006 року загальна заборгованість ОСОБА_3 станом на 26.12.2016 року становила 899249,06 грн., з яких: заборгованість за тілом та відсотками по кредиту - 16900,14 дол. США, відсотки - 16736,81 дол. США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України по курсу на 26.12.2012 року (26,26 грн. за 1 долар США) становить - 466090,70 грн., штраф/пеня (неустойка) - 14759,18 грн.

Так, різниця нестягнутої суми заборгованості складає 349463,71 грн. (а.с.8-9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі належним чином не виконують взяті на себе зобов'язання, не сплачують заборгованість по кредиту та відсотках, при цьому, оскільки рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.10.2011 року стягнуто заборгованість на користь банку в розмірі 190267,63 грн. та станом на 26.12.2016 року різниця нестягненої суми заборгованості складає 349463,71 грн., то наявні підстави для стягнення вказаної суми в солідарному з відповідачів на користь Банку.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Так, матеріалами справи встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6на користь ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» заборгованість за кредитним договором №74/06-А від 30 червня 2006 року в розмірі 190267,63 грн., судовий збір 1700,00 грн. та витрати на оплату послуг інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120,00 грн. (а.с.18-19).

Згідно Акту старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Ніколенко С.В. про проведення прилюдних торгів від 12.06.2013 року по виконанню виконавчого листа №2-5186/11, виданого 21.12.2011 року, ВП №30949482, встановлено, що 07.06.2013 року проведено прилюдні торги з реалізації заставного майна, згідно протоколу про проведення прилюдних торгів №22/065/13/3-1 від 07.06.2013 було реалізовано транспортний засіб марки Subaru legacy 2,5, 2006 р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6, номер шасі № НОМЕР_7, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, код НОМЕР_2, прож. АДРЕСА_1. Остаточна ціна лоту - 35650,00 грн., переможець торгів ОСОБА_9 Акт видано на підставі протоколу №22/065/13/3-1 від 07.06.2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_3 (а.с.80).

Відповідно до інформації Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 07.02.2018 року №4552, наданої на запит апеляційного суду, на виконанні у даній виконавчій службі перебувало виконавче провадження №30949482 щодо стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в сумі 192087,63 грн. Суми коштів, отриманих від реалізації заставного майна - транспортного засобу марки Subaru legacy 2,5, 2006 р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6, номер шасі № НОМЕР_7, були зараховані на сплату: виконавчого збору в сумі 2711,25 грн., платіжне доручення № 2083 від 14.06.2013 року; витрат на проведення виконавчих дій у сумі 550,05 грн., платіжне доручення №2084-2085 від 17.06.2013 року; основної заборгованості у сумі 27112,5 грн., платіжне доручення №2076 від 16.07.2013 року на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Державним виконавцем 11.09.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», залишок заборгованості - 164975,13 грн. (а.с.172).

Також, згідно інформації ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» від 07.02.2018 року №08/1725, наданої на запит апеляційного суду, в ході виконавчого провадження було реалізовано предмет застави: транспортний засіб марки Subaru legacy 2,5, 2006 р.в, д.н.з. НОМЕР_6. Від реалізації рухомого майна надійшли кошти в розмірі 3106,83 дол. США, що в перерахунку на національну валюту складає 27112,50 грн. (курс НБУ на дату надходження коштів - 7,98 грн. за 1 дол. США). Зазначену суму було розподілено наступним чином: 500,00 грн. - звіт незалежної оцінки майна; 1700,00 грн. - державне мито; 120,00 грн. - витрати на ІТЗ. Суму яка залишилась, а саме: 24792,50 грн., відповідно до умов кредитного договору розподілено наступним чином: 2294,30 дол. США (18308,51 грн.) - сплата відсотків; 812,53 дол. США (6483,99) - погашення кредиту.

Також позивачем зазначено, що сума коштів, яка надійшла від реалізації автотранспортного засобу включена до розрахунку заборгованості від 26.12.2016 року, що надана до суду.

Зауважує, що заборгованість за відсотками за користування кредитним коштами у розмірі 12742,51 дол. США, що еквівалентно 334704,53 грн. (курс НБУ станом на 29.12.2016 року - 26893158) розраховано шляхом мінусування стягнутої заборгованості по відсотках за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.10.2011 року у справі № 2-5187/11 у розмірі 3994,30 дол. США від існуючої заборгованості за відсотками станом на 26.12.2016 року у розмірі 16736,81 дол. США (а.с.170-172).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

(Правова позиції, висловлена Верховним судом України у справі № 6-1206цс15 від 23.09.2015 року).

З наведеного вбачається, що у даних правовідносинах наявне судове рішення про задоволення вимог кредитора за кредитним договором № 74/06-А від 30 червня 2006 року, проте воно боржниками та поручителем не виконано, а тому правовідносини сторін тривають та кредитор має право на отримання процентів та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Відповідно до вищевикладеного, банк має право на стягнення з відповідачів суми коштів в розмір 349463,71 грн., які складаються з: 334704,53 грн. (12742,51 дол. США) - відсотками за користування кредитним коштами (станом на 26.12.2016 року розраховано за мінусом відсотків стягнутих рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.10.2011 року) та 14759,18 грн. - штраф/пеня (неустойка).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦКУ).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у суді першої інстанції, як і у апеляційній скарзі на рішення суду, ставилось питання про необхідність застосування до даних правовідносин строку позовної давності, як на підставу відмови у позові (а.с.77).

При цьому, колегія суддів, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, оскільки рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.10.2011 року у справі № 2-5187/11 було задоволено вимоги кредитора та стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість в розмірі 190267,63 грн., то трирічний строк позовної даності за вимогами про стягнення відсотків почав свій перебіг з 28.10.2011 року та сплив 28.10.2014 року.

При цьому реалізація предмета застави, яка відбулася 12.06.2013 року, згідно Акту старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Ніколенко С.В. про проведення прилюдних торгів, ВП №30949482, не може свідчити про переривання строку позовної давності, оскільки, з урахуванням приписів ст.264 ЦК України, продаж автомобіля було здійснено на виконання рішення суду в межах виконавчого провадження, а не добровільно боржниками, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не вчинялись дії, що свідчать про визнання ними свого боргу або іншого обов'язку.

З урахуванням наведеного, оскільки з даним позовом Банк звернувся 28.03.2017 року тобто, після спливу трьохрічного строку позовної давності, у задоволенні даного позову необхідно відмовити.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу апеляційної скарги ОСОБА_3 було сплачено 5242,50 грн., квитанція №0.0.946223463.1 від 22.01.2018 року. Та, оскільки даною постановою апеляційну скаргу задоволено, а у позові відмовлено, то вказані кошти необхідно стягнути з Банку на користь ОСОБА_3

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимогУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_35242,50 грн. (п'ять тисяч двісті сорок дві гривні 50 коп.) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ : /підпис/ С.М. Бондаревська /підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун