Справа № 468/1572/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

21.02.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Янчук С.В. при секретарі Хижняк К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за несплату аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_3 та неустойки (пені) за несплату аліментів. На обґрунтування позовних вимог в позові вказала, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2003 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян по Україні і до повноліття дитини, починаючи з 28.07.2003 року. Відповідач не виконує рішення суду належним чином. Станом на 01.09.2017 року заборгованість відповідача по аліментам складає 55531 грн. 91 коп. В свою чергу розмір пені за період з 01.12.2012 року по 01.09.2017 року становить 12807 грн. 23 коп. Враховуючи наведене позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам за період з грудня 2012 року по серпень 2017 року в сумі 41608 грн. 91 коп. та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 12807 грн. 23 коп.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позов підтримують в повному обсязі.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, частково визнають позовні вимоги в частині заборгованості по аліментам, а саме в розмірі 32608 грн. 91 коп., в частині стягнення неустойки позовні вимоги не визнають та просили застосувати строк позовної давності.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову, оскільки він добровільно надавав допомогу на утримання сина (продукти харчування та гроші), вважає, що має право бути звільненим від сплати неустойки за несплату аліментів, оскільки його вини в несвоєчасній сплаті аліментів немає зважаючи на те, що ним було обумовлено з позивачем щодо надання добровільної допомоги на утримання дитини. Про наявність на виконанні в виконавчій службі виконавчого листа йому не було відомо. Крім того, просив врахувати суд, що на даний час ним створено нову сім'ю, яка знаходиться на його утриманні.

В свою чергу позивачем мало місце подання відповіді на відзив, за яким позивач зазначила, що обставини з приводу домовленості з відповідачем щодо добровільної допомоги на утримання дитини не відповідають дійсності, стягнення за виконавчим листом не припинялось. Під час розгляду справи позивачем погашено заборгованість по аліментам в розмірі 8000 грн., а тому позивач підтримує позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментам частково, а саме в розмірі 33608 грн. 91 коп., вимоги в частині стягнення неустойки підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2003 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян по Україні і до повноліття дитини, починаючи з 28.07.2003 року. Дані обставини стороною відповідача не заперечувались.

Заборгованість відповідача по аліментам, за період з грудня 2012 року по серпень 2017 року включно, складає 41608 грн. 91 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, виданим Баштанським РВ ДВС ГТУЮ Миколаївської області від 01.09.2017 року (а.с.5-7).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

За розрахунком позивача за період з грудня 2012 року по серпень 2017 року, вбачається, що сума неустойки (пені), яку зобов'язаний сплатити на її користь відповідач складає 12807 грн. 23 коп. Наданий розрахунок відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Водночас відповідачем вказані обставини не доведені.

З огляду на вище викладене, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 12807 грн. 23 коп.

Доводи відповідача з приводу того, що ним добровільно надавалась допомога на утримання сина, наявність спільної домовленості з позивачем щодо надання добровільної допомоги на утримання дитини та необізнаність щодо перебування на виконанні в виконавчій службі виконавчого листа, суд не буре до уваги, оскільки вони є не доведеними, а посилання на те, що позивачем було створено нову сім'ю, яка знаходиться на його утриманні, суд вважає безпідставними.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання відповідача щодо застосування строку позовної давності, враховуючи, що ч.1 ст. 20 СК України передбачено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Разом з тим, безпідставними є вимоги (уточненні) позивачки про стягнення з відповідача заборгованості за аліментами в сумі 32608 грн. 91 коп.

Так, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду був передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІУ від 21.04.1999 року із змінами, і відповідно до ч. 9 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Аналогічна норма міститься і в Сімейному кодексі України - статті 195, де передбачено , що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не напідставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Виходячи з викладеного, позовоні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640 гривень.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, Миколаївської обл.) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) неустойку (пеню) у розмірі 12807 (дванадцять тисяч вісімсот сім) гривень 23 коп. за прострочення сплати аліментів, на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з грудня 2012 року по серпень 2017 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ :