Справа № 466/9610/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

22 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи Шевченківського районного відділу у м. Львові Державної міграційної служби про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстраційного обліку,-

установив:

05.12.2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватись квартирою №57 в будинку №16 по вулиці Щурата у м. Львові та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що вона ОСОБА_1 з червня 2017 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування №5-566 від 14.06.2017 року, який посвідчено державним нотаріусом Третьої Львівської нотаріальної контори ОСОБА_3

У даній квартирі зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5

На початку 2016 року ОСОБА_2 зібрав свої речі і пішов з даної квартири. З того часу він жодним чином не допомагає в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги, не проживає. Де він проживає на даний час невідомо, останнє місце його реєстрації с. Посада Новоміська, Старосамбірського району, Львівської області.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був прописаний у спірній квартирі з 17.09.2013 р. мамою позивача ОСОБА_6, яка на той час була власником квартири, проте він фактично не проживає у вказаному житловому приміщенні з квітня 2017 року, що підтверджується актом комісії № 55 від 11.10.2017 Житлово-будівельного кооперативу №241 і відповідно, протягом цього часу не виконує обовязки по утриманні квартири тощо.

Також зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.05.2016 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано і в якому зазначено, що вони проживають окремо і не ведуть спільне господарство.

В судове засідання, яке було призначено на 22 лютого 2018 року о 10.30 год., позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 не зявилися. Однак, представником позивача ОСОБА_7 у канцелярію суду було подано клопотання, з якого вбачається, що він підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за його відсутності

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та шляхом опублікування оголошення в газеті «Високий замок» №10(5707) від 26-28 січня 2018 року.

Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та Шевченківського районного відділу у м. Львові Державної міграційної служби в судове засідання не зявилися, хоч належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.

Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що ОСОБА_1 з червня 2017 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування №5-566 від 14.06.2017 року

В даній квартирі №57 на вул. Щурата, 16 у м. Львові зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Як вбачається з акту комісії № 55 від 11.10.2017 Житлово-будівельного кооперативу №241 ОСОБА_2 з квітня 2017 року, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, там не проживає.

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано Шевченківським районним судом м. Львова 13.05.2016 року та в рішенні якого зазначено, що позивач і відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації за адресою м. Львів, вул. Щурата, 16/57, з травня 2016 року із позивачем вони проживають окремо, а тому в силу формальної реєстрації відповідача у спірній квартирі, порушує право позивача на володіння та користування належним позивачеві майном.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №57 в будинку №16 по вул. Щурата у м. Львові.

Зобовязати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в користь ОСОБА_1 в розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_8