Справа № 182/2112/14-ц
Провадження № 2/0182/1041/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.02.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 „ПриватБанк (далі ПАТ КБ „ПриватБанк) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивують тим, що 12 серпня 2009 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу в кредит кошти у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту в сумі 2 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязувалася належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) у терміни, встановлені кредитним договором.

Взяті на себе зобовязання за кредитним договором, відносно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, відповідач ОСОБА_2 не виконує, у звязку з чим у неї склалась заборгованість за кредитом.

Станом на 28 лютого 2014 року заборгованість ОСОБА_2 перед Банком становить 11 143 грн. 79 коп., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом 4 492,20 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 4 051,72 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією 1 593,02 грн.;

- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) 506,85 грн.

05 вересня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уточнили свої позовні вимоги та остаточно просили суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за спірним кредитним договором в сумі 11 143,79 грн., яка складається з:

-заборгованість за кредитом 4 492,20 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 6 651,59 грн.;

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 протиправно, всупереч умов надання споживчого кредиту, не повертає позивачу кредит, представник позивача просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй уточненій позовній заяві просили розглянути справу без їх участі та не заперечили проти заочного розгляду справи (а.с.133-135).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 20 лютого 2018 року не зявилася, про день та час розгляду справи був повідомлений її представник ОСОБА_3, що підтверджується власноручно написаною нею розпискою. Заяви про розгляд справи без участі відповідача та його представника до суду не надходило.

В своїх запереченнях на уточнену позовну заяву, які були подані відповідачем 16 лютого 2018 року зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки жодної угоди про надання кредиту вона не укладала, в неї відсутня копія цього договору, тому вважає, що питання особливостей використання кредитних коштів, нарахування відсотків за їх використання, а також штрафні санкції з нею погоджено не було.

Також пояснила, що до ПАТ КБ «ПриватБанк» вона звернулася з метою отримання картки для нарахування заробітної плати, разом з якою, їй видали кредитну картку, однак деталі отримання коштів та строків погашення їй не пояснили, тому вона не мала реальної можливості скористатися своїм правом на повну та достовірну інформацію щодо використання кредитної картки та умов повернення коштів.

Крім того вважає, що умови договору є несправедливими, оскільки його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків. На її думку таким дисбалансом є приховування відсоткової ставки за використання кредитних коштів, строків повернення грошей без відсотків, розмір штрафу та боргові зобовязання, які нараховані позивачем після несвоєчасного повернення кредитних коштів, що в цілому значно перевищує суму використаних коштів.

Також ОСОБА_2 просила суд у відповідності до вимог ст. 258 ЦК України застосувати строк позовної давності до вимог щодо стягнення з неї боргу по відсоткам та штрафних санкцій, неустойки. До того ж, вважає достатніми підстави для визнання недійсними умови щодо сплати неустойки, штрафу, та ставки повернення коштів, оскільки сума компенсації перевищую суму боргу.

У звязку з наведеними обставинами, просила суд відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, 12 серпня 2009 року ОСОБА_2 на підставі Заяви позичальника № б/н отримала від ЗАТ КБ „ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк у кредит грошові кошти у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту в сумі 2 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6).

Згідно п. 6.5.,6.6. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязувався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) у терміни, встановлені кредитним договором.

Однак, взяті на себе зобовязання за кредитним договором, відносно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, ОСОБА_2 не виконує, у звязку з чим у відповідача склалась заборгованість за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 31 липня 2017 року заборгованість ОСОБА_2 перед Банком становить 11 143,79 грн. та складається з наступного:

-заборгованість за кредитом 4 492,20 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 6 651,59 грн.;

Як вбачається із Заяви позивальника № б/н від 12 серпня 2009 року ОСОБА_2 ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй у письмовому вигляді. Дані обставини підтверджуються особистим підписом відповідача (а.с.8зв.). Тому доводи відповідача ОСОБА_2Г про те, що вона не укладала спірний договір та не ознайомлювалась з Умовами кредитування не можуть бути прийняті судом до уваги через їх неспроможність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, останнім суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 розпорядилася своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Щодо вимог відповідача про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення з неї відсотків та штрафних санкцій, неустойки, то згідно уточненої позовної заяви від 05 вересня 2017 року, вимоги щодо стягнення штрафів, пені позивачем не заявлено. До того ж, правила п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України не розповсюджуються на відсотки, оскільки стосуються лише неустойки (штрафу, пені). За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для застосування строків позовної давності у розумінні ст. 258 ЦК України.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить висновку, що заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 серпня 2009 року в сумі 11 143,79 грн. (одинадцять тисяч сто сорок три грн. 79 коп.) підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,141,263-265,268 ЦПК, 6, 11, 526, 625,629, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 серпня 2009 року в сумі 11 143,79 грн. (одинадцять тисяч сто сорок три грн. 79 коп.), з яких:

- заборгованість за кредитом 4 492,20 грн.;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6 651,59 грн.;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_4