ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1232/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" лютого 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Леонтьєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Служби у справах дітей, як представник Органу опіки й піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментівна утримання дитини, суд -
Позивач в особі Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, діючий в інтересах малолітного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Посилаючись на те, що відповідачка є матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухиляється від виконання своїх обов»язків по його належному вихованню та утриманню. Дітина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проте наразі проживали в родині прийомних батьків, де створені належні умови для його життя та розвитку. Підставою для того, щоби дитина потрапила до прийомної сім»ї послугувала та обставина, що відповідно до акту орагну внутрішніх справ України та закладу охорони здоров»я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18 листопада 2016 року, мати дитини - ОСОБА_2 не забрала ОСОБА_3 з дошкільного навчального закладу № 147 м. Києва, який дитина відвідувала з вересня 2016 року (група з нічним перебуванням). Динина була доставлена на цілодобове перебування до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей БФ «Асперн». З 18 листопада 2016 року мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на зв»язок не виходила, її мобільний телефон не працював, до садочка та служби вона не зверталась та не розшукувала свого сина, за адресою реєстрації не проживала, у зв»язку із чим 24 листопада 2016 року Службою у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації направлено лист до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві про встановлення місця знаходження ОСОБА_2, а 24 березня 2017 року її оголошено в розшук. Відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 17 березня 2017 року № 184 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 23 травня 2017 року № 357 «Про поповнення прийомної сім»ї» ОСОБА_3 надано статус прийомної дитини та влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім»ї подружжя ОСОБА_4. Як вбачається із характеристики на дитину, хлопчик не має особливих спогадів про матір, спогади про неї майже відсутні, прив»язаність до неї слабка, дитина соматично здорова. З часу залишення відповідачкою дитини, остання жодно разу не відвідувала сина, не цікавились його станом здоров»я, навчанням та вихованням тощо.
Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків та долі дітини змусило позивача в інтересах дітини звернутися до суду з даним позовом.
Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розмішеним повідомленням на офіційному сайті судової влади.
З розміщеннм даного оголошенням відповідач вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
В судове засідання прокурор не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутністю згідно затвердженої процедури про організацію діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод дітей, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 16гн від 06 грудня 2014 року (а.с. 35-36).
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачка є матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6, 8), проте ухиляється від виконання своїх обов»язків по його належному вихованню та утриманню (а.с.32-34).
Дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проте наразі проживали в родині прийомних батьків, де створені належні умови для його життя та розвитку.
Підставою для того, щоби дитина потрапила до прийомної сім»ї послугувала та обставина, що відповідно до акту орагну внутрішніх справ України та закладу охорони здоров»я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18 листопада 2016 року, мати дитини - ОСОБА_2 не забрала ОСОБА_3 з дошкільного навчального закладу № 147 м. Києва, який дитина відвідувала з вересня 2016 року (група з нічним перебуванням) (а.с.10).
Динина була доставлена на цілодобове перебування до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей БФ «Асперн».
З 18 листопада 2016 року мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на зв»язок не виходила, її мобільний телефон не працював, до садочка та служби вона не зверталась та не розшукувала свого сина, за адресою реєстрації не проживала, у зв»язку із чим 24 листопада 2016 року Службою у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації направлено лист до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві про встановлення місця знаходження ОСОБА_2, а 24 березня 2017 року її оголошено в розшук.
Відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 17 березня 2017 року № 184 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.11, 12, 13).
Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 23 травня 2017 року № 357 «Про поповнення прийомної сім»ї» ОСОБА_3 надано статус прийомної дитини та влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім»ї подружжя ОСОБА_4.
Як вбачається із характеристики на дитину, хлопчик не має особливих спогадів про матір, спогади про неї майже відсутні, прив»язаність до неї слабка, дитина соматично здорова. З часу залишення відповідачкою дитини, де остання жодно разу не відвідувала сина, не цікавились його станом здоров»я, навчанням та вихованням (а.с.16).
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, складений вказаною службою дитина влаштована до прийомної сім»ї, де відповідачка жодно разу не відвідувала дитину, не цікавились його станом здоров»я, навчанням та вихованням.
Малолітній наразі навчаються, має позитивні характеристики.
Жодних доказів про те, що дитиною займається повністю або частково його матір, цікавиться його життям, матеріали справи не містять.
Згідно статті 150 СК України батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов»язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов»язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на батьків обов»язків не виконують: вона не спілкується з дитиною, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавляться його долею, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, тобто остання уцілому ігнорує факт споріднення з сином.
Оскільки вказані факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідачем та свідомим нехтуванням батьківськими обов»язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини.
Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Зважаючи на те, що дитина малолітня, опіка над нею в порядку визначеному законом не встановлена, особа опікуна не призначена, підстав для вирішення питання про стягнення з матері дитини (відповідача) аліментів на даний час немає.
На підставі вищенаведеного, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 148, 150, 157, 159, 164, 165, 166, 171, 180, 181, 184, 191 СК України, ст.ст. 60, 61 ЦК України, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Служби у справах дітей, як представник Органу опіки й піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментівна утримання дитини, - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, українку, громадянку України,батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В решті вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2користь держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 (нуль) коп. - судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п»ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

Суддя: Коренюк А.М.