РІШЕННЯ

іменем України

02 березня 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Брайловської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 15 вересня 1984 року відділом ЗАГС м. Сватове Ворошиловградської області, актовий запис № 115. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Наразі фактичні шлюбні відносини між ними припинилися. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в позові зазначив, що просить справу слухати без його участі (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.23).

У звязку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 1984 року Відділом ЗАГС м. Сватове Ворошиловградської (Луганської) області, актовий запис № 115. Шлюб позивача з відповідачем не склався через несумісність характерів, розпалася остаточно та поновленню не підлягає. Шлюбні відносини між сторонами припинилися. За наданий судом термін для примирення сторони не примирились.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, їх сім'я існує формально.

Суд вважає, що сім'я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Крім того, як вбачається із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Із квитанції № 23 від 20.11.2017 року вбачається, що позивач ОСОБА_3 сплатив судовий збір у розмірі 640 грн. за розгляд позову щодо розірвання шлюбу на: рахунок отримувача: 0271, код отримувача: 37928384, банк отримувача: 804013 ГУ ДКСУ у Луганській області, а відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 320 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом.

На підставі викладеного, керуючись п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень, ст.ст.12,76,95,141,264,265,273,354,355, ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 вересня 1984 року відділом ЗАГС м. Сватове Ворошиловградської області, актовий запис № 115.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої адресою: Луганська область, м. Сватове, пров. Мостовий, 12 на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 - 50 відсотків сплаченого ним судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, - 50 відсотків сплаченого ним судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) гривень з державного бюджету України, який було сплачено згідно квитанції № 13 від 02.10.2017 року на рахунок: 0271, код: 37928384, банк отримувача: 804013 ГУ ДКСУ у Луганській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя: С.М.Скрипник