Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ю.А.Степаненко

при секретареві О.В.Шак

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду м.Василівка Запорізької області позовну заяву:

Служби у справах дітей Василівської райдержадміністрації як орган опіки та піклування (місце знаходження: Запорізька область, м. Василівка, бульвар Центральний, 4)

до

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову :

КУ «Запорізький спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради (місце знаходження: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 6 а)

Орган опіки та піклування Василівської міської ради Запорізької області (Запорізька область, м. Василівка, був. Центральний, буд.1),

про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду Запорізької області звернулась Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області з позовною заявою, в якій зазначає, що Службою у справах дітей Василівської райдержадміністрації зібрані матеріали щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Мати дітей - ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відомості про батька малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_3.ІНФОРМАЦІЯ_4 записані за вказівкою матері, згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до розпорядження голови Василівської райдержадміністрації від 06.12.2016 року № 562, були влаштовані до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», терміном на 7 місяців, за заявою матері, у зв'язку зі складними сімейними обставинами.

Сім'я ОСОБА_1 з 15.12.2016 року по 18.10.2017 року перебувала під соціальнім супроводом Василівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

В ході роботи, родину відвідано 25 разів, надано гуманітарну допомогу (одяг, постіль, білизна, іграшки) та 103 індивідуальні послуги (соціально- педагогічні, інформаціяі психологічні).

За результатом роботи поліпшені умови проживання сім'ї, але за інформацією центру, для виховання 4-х малолітніх дітей у ОСОБА_1 недостатньо батьківського потенціалу, а важке матеріальне становище не дозволить утримувати дітей належним чином.

За час перебування дітей в будинку дитини «Сонечко», мати дітей відвідала 22.12.2016 року та 12.05.2017 року, телефонувала 17.01.2017 року та 26.01.2017 року.

Протягом всього періоду перебування дітей в державному закладі, з відповідачкою неодноразово проводилися бесіди щодо відповідального ставлення до батьківських обов'язків та вирішення питання про повернення малолітніх доньок в родину. Відповідачка була попереджена про наслідки невиконання батьківських обов'язків.

Мати дітей - ОСОБА_1 не виявила бажання забрати малолітніх доньок з державної установи, не цікавиться умовами утримання дітей та їх станом здоров'я, не відвідує їх та матеріально не забезпечує.

У зв'язку з невідвідуванням ОСОБА_1 своїх малолітніх дітей в будинку дитини «Сонечко» більше шести місяців, були складені акти закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ про дітей, покинутих в закладі охорони здоров'я, від 12.12.2017 року.

За адресою проживання відповідачки умови проживання задовільні, житло потребує косметичного ремонту, є умови для виховання двох старших дітей. Місце та умови для повернення і виховання малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відсутні.

Згідно характеристики Василівської міської ради, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працює, стосунків з сусідами не підтримує, спиртним напоями не зловживає, але з сусідами виникають конфлікти ситуації.

Наразі діти продовжують перебувати на повному державному утриманні в Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко».

Питання про підготовку матеріалів про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини при голові райдержадміністрації. За результатами розгляду було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач просить суд:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4;

- передати малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на опікування органу опіки та піклування Василівської районної держадміністрації Запорізької області.

Ухвалою судді від 06.02.2018 року відкрито провадження в справі.

В підготовче судове засідання представник позивача в особі ОСОБА_5 не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

В підготовче судове засідання відповідачка не з'явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

В підготовче судове засідання представники Органу опіки та піклування виконкому Василівської міської ради Запорізької області, КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених осіб, та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає вимогам ст.ст.197, 200, 206 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об'єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні та як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір`ю: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких є в справі.

Відомості про батька дітей записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері, що підтверджується довідками Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 15.11.2016 року, копії яких є в справі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до розпорядження голови Василівської райдержадміністрації від 06.12.2016 року № 562, копія якого є в справі, були влаштовані до Запорізької обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» терміном на 7 місяців за заявою матері ОСОБА_1, копія якої є в справі, у зв'язку зі складними сімейними обставинами.

Сім'я ОСОБА_1 з 15.12.2016 року по 18.10.2017 року перебувала під соціальнім супроводом Василівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. В ході роботи, родину відвідано 25 разів, надано гуманітарну допомогу (одяг, постіль, білизна, іграшки) та 103 індивідуальні послуги (соціально- педагогічні, інформаціяі психологічні). За результатом роботи, поліпшені умови проживання сім'ї, але за інформацією центру, для виховання 4-х малолітніх дітей у ОСОБА_1 недостатньо батьківського потенціалу, а важке матеріальне становище не дозволить утримувати дітей належним чином. Зазначені факти підтверджуються листом від 11.01.2018 року №03/02-05, копія якого є в справі.

За час перебування дітей в будинку дитини «Сонечко», мати ОСОБА_1 відвідала дітей 22.12.2016 року та 12.05.2017 року, телефонувала 17.01.2017 року та 26.01.2017 року, що підтверджується листом №1296 від 07.01.2018 року, копія якого є в справі.

Мати дітей - ОСОБА_1 не виявила бажання забрати малолітніх доньок з державної установи, не цікавиться умовами утримання дітей та їх станом здоров'я, не відвідує їх та матеріально не забезпечує.

У зв'язку з невідвідуванням ОСОБА_1 своїх малолітніх дітей в будинку дитини «Сонечко» більше шести місяців, були складені Акти закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дітей, покинутих в закладі охорони здоров'я, від 12.12.2017 року, копії яки є в справі.

Умови проживання відповідачки - задовільні, житло потребує косметичного ремонту, є умови для виховання двох старших дітей, місце та умови для повернення і виховання малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відсутні, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 31.01.2018 року, який є в справі.

Згідно характеристики Василівської міської ради, яка є в справі, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працює, спиртним напоями не зловживає, з сусідами виникають конфлікти ситуації.

Наразі діти продовжують перебувати на повному державному утриманні в Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко».

Василівська районна державна адміністрація Запорізької області вважає за доцільне позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується Висновком від 31.01.2018 року, який є в справі.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей : ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не цікавиться їх життям, не спілкується з дітьми на протязі тривалого часу, не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що ніхто їй не чинив ніяких перешкод у спілкуванні з дітьми. Факт не виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків відносно дітей підтверджується дослідженими судом доказами.

Крім того, зазначені факти не заперечуються й самою відповідачкою, яка визнала позовні вимоги у повному обсязі, подавши відповідну заяву до суду.

Ст. 150 СК України передбачає перелік обов'язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. При цьому, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, відповідачка зобов'язана утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; ст. 164 СК України передбачає перелік підстав позбавлення батьківських прав, однією з яких являється ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зі змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Таким чином, відповідне рішення про позбавленням батьків батьківських прав має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання,

створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх позовних вимог, позивач суду надав.

Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об'єктивності, законності, справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей; перебування дітей поруч з матір'ю - є небезпечним; на даний час є всі належні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, які є доречними і достатніми; рішення суду про позбавлення батьківських прав забезпечить належний захист дітей; висновок органу опіки про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав ухвалений на достатній доказовій базі; перебування дітей поряд з відповідачкою є недоцільним, це тільки негативно вплине на їх стан (психологічний та фізичний) та може призвести до тяжких негативних наслідків для дітей, тому, діючи саме в інтересах дітей та піклуючись про них, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Отже, суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. суд вважає необхідним стягнути саме з відповідачки ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, 18 Конвенціїїєю «Про права дитини», ратифікованою Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Законом України «Про охорону дитинства», Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», зі змінами та доповненнями, ст.ст.10, 11, 12, 13, 18, 76-89, 95, 110, 133, 141, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1), батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Передати малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 - на опікування органу опіки та піклування Василівської районної держадміністрації Запорізької області..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду Ю.А. Степаненко