АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 754/13226/17-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/1913/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченко М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Задерей І.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва постановленої 19 грудня 2017 року під головуванням судді Лісовської О.В.,-

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про перегляд судового наказу виданого Деснянським районним судом м. Києва від 11 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами. В своїй заяві ОСОБА_2 зазначала, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, а отже існує спір про право і як наслідок відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами наказу судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволено.

Судовий наказ, виданий суддею Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - скасовано.

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду від 19 грудня 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами наказу судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити. Виданий суддею Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити в силі.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Вказує, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів є надуманими, оскільки 19 грудня 2017 року ОСОБА_2 подала заяву до Деснянського районного суду м. Києва про залишення позову без розгляду. Також зазначає, що на момент подачі заяви про видачу судового наказу йому не було відомо про те, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Сторони у судове засідання не з'явились, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

20 лютого 2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутності.

22 лютого 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про повторне відкладення розгляду справи, в якій посилається на те, що його представник ОСОБА_3 хворіє і не має змоги приймати участь у справі.

Враховуючи те, що 15 лютого 2018 року за заявою ОСОБА_1 судом відкладався розгляд справи, у зв'язку з хворобою представника його ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та те, що заявником не додано документу на підтвердження обставин викладених у заяві, крім того, враховуючи терміни розгляду справи та положення ч.1 ст.372 ЦПК України суд вважає, повідомлені ОСОБА_1 причини неявки визнати неповажними.

Крім того, ОСОБА_1 не повідомив суду про причини своєї неявки, а тому оскільки ОСОБА_4 належним чином повідомлений про розгляд справи та від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, а тому у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін..

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подання до суду заяви про видачу судового наказу і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

11 жовтня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва від 11 жовтня 2017 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1-3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А також вирішено питання про розподіл судових витрат.

10 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про перегляд судового наказу виданого Деснянським районним судом м. Києва від 11 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначала, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, а отже існує спір про право і як наслідок відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами наказу судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволено.

Судовий наказ, виданий суддею Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - скасовано.

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовлено.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вона є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

У відповідності до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

19 грудня 2017 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишено без розгляду.

В своїй апеляційній скарзі скаржник зазначає, що вищевказаний позов є надуманим, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 подала заяву про залишення вказаного позову без розгляду колегією судом не приймаються до уваги, оскільки подача ОСОБА_2 заяви про залишення без розгляду згаданої позовної заяви не може свідчити про те, що він є надуманим, а право на залишення позову без розгляду передбачене п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають за однією адресою зі своїми дітьми. Матеріали справи не містять доказів того, що діти перебувають на утриманні ОСОБА_1, а матір свою чергу ухиляється від утримання своїх дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Отже, враховуючи те, що на момент видачі Деснянським районним судом м. Києва судового наказу в провадженні цього ж суду перебувала позовна заява про стягнення аліментів з ОСОБА_1 та враховуючи те, що між сторонами існує спір, суд апеляційної інстанції вважає, що Деснянський районний суд м. Києва при постановлені ухвали від 19 грудня 2017 року дійшов вірного висновку про скасування судового наказу від 11 жовтня 2017 року та відмови в його видачі за заявою ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний тест постанови складено 26 лютого 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: