Справа №442/5311/17
Провадження №2/442/294/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року Дрогобицький міськрайоний суд Львівської області

в складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2ни про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з заявою до ОСОБА_2ни про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком ОСОБА_6, та після одруження у березні 1996 році була вселена у квартиру АДРЕСА_1 як член сім'ї (дружина) основного квартиронаймача, яким на той час був його батько ОСОБА_6 У вказаній квартирі членом сім»ї його батька також являвся і він, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 його батько помер та після його смерті основним квартиронаймачем став він у складі сім»ї з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданого 04.03.2014р. З дня її смерті відкрилась спадщина майно, спадкоємцем якого він являється в порядку 4-ї черги згідно ст.1264 ЦК України, оскільки до дня відкриття спадщини більше п'яти років він проживав з ОСОБА_5 однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1. Фактично він з останньою проживав з дня її вселення до квартири, тобто з 1996р. Крім того, у квартирі АДРЕСА_1 з лютого 2004 року з ними також постійно проживали та проживають до тепер його дружина ОСОБА_7 та інші діти : донька ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1, донька його дружини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, їхня донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 та їхній син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4. Протягом усього часу спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, з його дружиною та неповнолітніми дітьми, він вів спільне господарство, мав спільний побут, взаємні права та обов»язки. Підтвердженням наведених обставин є поквартирна картка на квартиру АДРЕСА_1, з якої видно, що ОСОБА_5 зареєстрована 19.03.1996 року як дружина по відношенню до його батька ОСОБА_6,а він відносно останнього є сином та проживає від дня народження, тобто з 25.08.1976 р. Згадані обставини стверджуються, також довідкою №3168 від 05.12.2014р., виданою КП «ЖЕО» згідно якою він, ОСОБА_4 зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_1 у складі сім'ї з батьком ОСОБА_6 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 та з ОСОБА_5 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 З його громадянського паспорту вбачається, що він зареєстрований у вказаній квартирі з 27.02.1997р. Крім того, факт його проживання однією сім»єю, зокрема з ОСОБА_5 стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 25.12.2007р., згідно з яким квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності йому та члену його сім»ї ОСОБА_5. Видавши вказане свідоцтво про право власності на квартиру від 25.12.2007р. внаслідок приватизації, виконавчий комітет Дрогобицької міської ради фактично визнав факт його проживання однією сім»єю з ОСОБА_5 Згідно складеної ним заяви про прийняття спадщини від 23.05.2014р., за №47 він прийняв у повному обсязі спадщину після смерті ОСОБА_5. Його спільний побут та ведення спільного господарства з ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_12 та з його дітьми був пов»язаний у придбанні за спільні кошти речей повсякденного вжитку, а це зокрема: продукти харчування, побутові засоби та матеріали, необхідні в утриманні, у тому числі, проведенні поточного ремонту квартири, речей та предметів (особистого одягу, побутової техніки, тощо). Його та ОСОБА_5 взаємні права і обов»язки були пов»язані в оплаті за комунальні послуги, у проведенні власними силами поточного ремонту квартири, придбанні речей для спільного користування. Отже, наведені обставини підтверджують факт його проживання з ОСОБА_5 однією сім»єю не менше п»яти років до часу відкриття спадщини, що є необхідним та можливим встановити лише в судовому порядку, а тому виникла необхідність звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у заяві, додатково пояснив, що у спірній квартирі АДРЕСА_1 він постійно проживав,а з 2004 року почала проживати з ним і його дружина, іншого житла він немає, зазначив, що після смерті батька він разом із ОСОБА_5 займалися приватизацією квартири, похованням останньої не займався, так як в той час він був у Тернополі, а ОСОБА_5 померла раптово, просить її задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та суду пояснив, що згідно ч.2 ст.3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Його довірителя - позивача ОСОБА_4 об»єднював спільний побут, ведення спільного господарства з ОСОБА_5, вони разом, за спільні кошти проводили поточні ремонти, купувати продукти харчування та речі повсякденного побуту. Зазначив той факт, що після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, відкрилася спадщина на її майно, спадкоємцем якого являється ОСОБА_4, оскільки до дня відкриття спадщини більше п»яти років він спільно проживав з ОСОБА_5 однією сім»єю в квартирі АДРЕСА_1. Крім того, факт проживання однією сім»єю позивача з ОСОБА_5 стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 25.12.2007р. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивач ОСОБА_4 у спірній квартирі разом із ОСОБА_5 не проживав, поховання ОСОБА_5 не займався, остання сама сплачувала всі комунальні послуги по утриманню квартири, якою сама користувалася. Чим хворіла ОСОБА_5 останній не цікавився, спільного господарства з позивачем вона не вела. Просить в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що підставами для визнання факту проживання однією сім»єю є декілька факторів, зокрема: спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов»язки, тощо. Зазначила той факт, що позивач ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 не проживав, фактично в спірній квартирі за АДРЕСА_1, Львівської області позивач не проживав близько 20-30 років. Крім того, вказала на той факт, що позивач ОСОБА_4 похоронами ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 не займався, якими хворобами за життя остання хворіла, не цікавився. В спірну квартиру він вселився шляхом вибиття вхідних дверей, так як колючів від даної квартири у нього не було. Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду пояснила, що вона проживає по сусідству із позивачем ОСОБА_4, за адресою АДРЕСА_2. Їй відомий той факт, що ОСОБА_4 проживав у спірній квартирі до смерті своєї матері. Після смерті його батька, в квартирі залишилася проживати ОСОБА_5 Вона була одинокою жінкою, її доглядала ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_4 вселився у квартиру після смерті ОСОБА_5 шляхом вибиття дверей.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що після смерті чоловіка ОСОБА_5 у спірній квартирі за АДРЕСА_1 проживала одна, ОСОБА_4 у квартирі не проживав, а вселився тільки після похорон ОСОБА_5 ОСОБА_4 ніколи не допомагав по господарству покійній, разом вони в одній квартирі не проживали та не вели спільне господарство.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, перевіривши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення вимог з таких міркувань.

Що стосується вимог про визнання факту проживання однією сім»єю, то ці спірні правовідносини регулює ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина перша ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995р. №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки та зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Частина 1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

У відповідності до ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Однак, аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо встановлення факту спільного проживання однією сім»єю, що не може бути підставою для задоволення позову.

Крім того, в судовому засідання було встановлено та не оспорюється свідками, що одностайно ствердили, що позивач ОСОБА_4 не проживав спільно із ОСОБА_5 у спірній квартирі за АДРЕСА_1, не вів з нею спільного господарства, не робили спільні покупки, прибирання, оплачували комунальні послуги, купували ліки, останній не займався похованням ОСОБА_5, не робив інші спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності сім»ї, тощо, а відтак факт спільного проживання однією сім"єю позивача ОСОБА_4 та померлої ОСОБА_5 свого підтвердження не знайшов.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимоги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1264, 1268 Цивільного кодексу України суд,

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуюча-суддя ________