У Х В А Л А

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 401/1964/15-ц

провадження № 61-8095св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КратаВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_4,

представники позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

представник відповідача - ОСОБА_8

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Світловодська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_9, яка діє через представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року у складі суддів: Мурашка С. І., Франко В. А., Чельник О. І.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2017 року у справі № 401/1964/15-ц відкрито касаційне провадження.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК справа № 401/1964/15-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_7, треті особи: публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), Світловодська міська рада про розподіл майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 12 січня 2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. У період шлюбу сторонами був придбаний житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Кошти на придбання будинку частково були отримані шляхом укладення між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем кредитного договору. Право власності на спірний будинок за сторонами не зареєстроване, оскільки він частково придбаний за кредитні кошти та перебуває у заставі відповідно до договору іпотеки. Також під час спільного проживання було придбано автомобіль марки HYUNDAI, модель 120, рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_1. Зазначає, що після розірвання шлюбу вони з відповідачем не можуть досягти згоди щодо належності зазначеного майна.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги та остаточно просила суд визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_4 та земельну ділянку площею 0,0250 га, а також визнати за позивачем право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель 120, рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_1. Стягнути на її користь грошові кошти в сумі 61 828 грн 80 коп., у тому числі заборгованість по аліментах за період 22 липня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 31 901 грн 89 коп. Стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 коштів, які були нараховані відповідачеві на його особистий поточний рахунок у ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_10 право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1, разом з боргами по іпотечному кредитному договору. Визнано за ОСОБА_10 право власності на земельну ділянку, яка зареєстрована у витягу державного земельного кадастру від 2 жовтня 2013 року площею 0,1000га кадастровий номер НОМЕР_4. Визнано за ОСОБА_10 право власності на земельну ділянку, яка зареєстрована у витягу державного земельного кадастру від 2 жовтня 2013 року площею 0,0250 га, кадастровий номер НОМЕР_3. Визнано за ОСОБА_10 право власності на автомобіль HYUNDAI модель 120, 2012 року випуску, колір зелений,шасі (кузов) № НОМЕР_5,тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_2. З урахуванням грошових коштів та боргів по аліментам на утримання спільного сина ОСОБА_11 за період з 22 липня 2014 року по березень 2015 року включно стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 49 328 грн 80 коп., у тому числі заборгованість по аліментам за період з 22 липня 2014 року по 31 березня 2015 року включно сумі 31 901 грн 89 коп. Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2016 року вирішено питання судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що будинок за адресою АДРЕСА_1 придбаний у шлюбі і є спільною сумісною власністю подружжя .В зв'язку з тим, що відповідно до вимог статті 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення частки ОСОБА_9 у праві спільної сумісної власності подружжя. Також суд зробив висновок, що автомобіль HYUNDAI модель 120, 2012 року випуску, колір зелений, шасі (кузов) № НОМЕР_5,тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 придбаний за кошти позивача.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2016 року та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2016 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено частково. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: визнано за ОСОБА_10 та ОСОБА_7 право власності на будинок АДРЕСА_1 з прилеглими надвірними будівлями та земельними ділянками для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_4 та площею 0,0250 га кадастровий номер НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 по 1/2 кожному; визнано за ОСОБА_10 та ОСОБА_7 право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель 120, рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_1 по 1/2 частині кожному. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 сплачені грошові кошти за зобов'язаннями, що виникли під час шлюбу, у розмірі 9 875 грн. Стягнуто з ОСОБА_9 у дохід держави судовий збір у розмірі 1340 грн 90 коп. Стягнуто з ОСОБА_7 у дохід держави судовий збір у розмірі 1584 грн 50 коп.

Рішення мотивовано тим, що підстави для відступлення від засади рівності часток відсутні. Тому відповідно до частини першої статті 70 СК України, слід виходити з того, що частки подружжя є рівними. Суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для визнання спірного житлового будинку з земельними ділянками та спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за кожним з подружжя по 1/2 частині спірного будинку з надвірними будівлями та земельними ділянками, та по 1/2 частині автомобіля. Оскільки письмовими доказами по справі підтверджено, що відповідачем сплачено за кредитним договором лише 13 500 грн. з нього стягнуто на користь позивача 9 875 грн. (23 375 грн. - 13 500 грн). Відмовляючи у стягненні з відповідача заборгованості у сумі 61 828 грн 80 коп., у тому числі заборгованості по аліментах за період 22 липня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 31 901 грн 89 коп., суд вважав недоведеним існування такої заборгованості.

У липні 2016 року ОСОБА_4, через представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулася із касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року, в якій просить оскаржене рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, або залишити в силі рішення суду першої інстанції, або ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, або змінити рішення суду першої інстанції, не передаючи справу на новий розгляд. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У березні 2017 ОСОБА_7 через свого представника ОСОБА_8 надав заперечення на касаційну скаргу, в яких просить касаційну скаргу відхилити і залишити оскаржене рішення без змін.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Справу № 401/1964/15-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Світловодська міська рада, про поділ майна подружжя призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель