РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/848/17

Провадження № 2/643/420/18

31.01.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря - Бахметьєвій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому після зменшення розміру позовних вимог просить визначити в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя розмір часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, рівними, по ? частки за кожним, а саме: ОСОБА_1 належить на праві власності ? частка квартири за адресою: АДРЕСА_1; ОСОБА_2 належить на праві власності ? частка квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 17.12.1994 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб у Дзержинському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова. Спільних дітей у них немає. 11.03.2005року він з відповідачем, перебуваючи у шлюбі, купили квартиру АДРЕСА_2, про що було укладено договір купівлі-продажу квартири. Вказана квартира була куплена в основному за його особисті кошти. Оскільки квартира була придбана ним з відповідачем під час перебування в шлюбі, то квартира є їх спільною сумісною власністю подружжя.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених вище. Заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 17.12.1994року, про що зроблено актовий запис №1242 /а.с.4/.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2017року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення не набрало законної сили. /а.с.47/.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №547, квартиру №140, що знаходиться в м. Харкові, пр. Тракторобудівників, буд.102 придбано ОСОБА_1 11.03.2005року, тобто в період зареєстрованого шлюбу сторін.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 57, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що квартира була придбана в період зареєстрованого шлюбу сторін, а тому вона є спільним майном подружжя.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя задовольнити.

Провести розподіл майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2, яка зареєстрована за ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя - Т.М.Довготько