Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/1227/18 Головуючий у 1 інстанції: Семікін В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та сплати відсотків за прострочення грошового зобовязання , -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2007 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та сплати відсотків за прострочення грошового зобовязання.

19 грудня 2007 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 29 по вул.. Беспалова. 106/ вул.. Гончарова б. 14 в м. Симфірополь.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007 року вжито заходи забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру № 29 по вул.. Беспалова. 106/ вул.. Гончарова б. 14 в м. Симфіропол, Автономна Республіка Крим.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України ( чинному на час постановлення ухвали) встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Цивільно-процесуальним Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 вказаної постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом п. 10 цієї ж Постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд, виходив з того, що застосування забезпечення позову є необхідним для забезпечення ефективного судового захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 пред'явив позов до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

На час постановлення оскаржуваної ухвали суд виходив з того, що між сторонами існує реальний спір, даний спір носить матеріальний характер, отже існує загроза відчуження даного рухомого майна, що може утруднити виконання рішення суду у справі та вірно обрав спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2008 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 листопада 2008 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму борг 237734,45 грн. та судові витрати 1730 грн.

Документів, які б свідчили про виконання рішення суду першої інстанції матеріали справи не містять, за цим слідує що на теперішній час рішення суду не виконано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням вимог закону, а підстави для її скасування, що передбачені ст. ст. 374, 380 ЦПК України, відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 375, 381, 382, ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 2-1253/08

Провадження №22ц/778/1227/18 Головуючий у 1 інстанції: Семікін В.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

01 березня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та сплати відсотків за прострочення грошового зобовязання , -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: