Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2533/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

25.08.2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №2/662/11 від 28.07.2011 року з відповідача присуджено аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та Марії-Софії у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно. На даний час змінився порядок нарахування аліментів, значно збільшився прожитковий мінімум на дітей, а отже зросли витрати на їх виховання. Коштів, що присуджені судом не вистачає на забезпеченням побутових умов, для належного виховання та розвитку дітей, тому позивачка змушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину.

В письмових запереченнях поданих до суду від 30.10.2017 року відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме в частині сплати аліментів у сумі 900 грн. на кожну дитину. Стягнення коштів у мінімально-встановленій законодавством сумі аргументував тим, що на даний час він ніде не працює, оскільки здійснює догляд за престарілою матірю, а також оплатою навчання старшій доньці.

До початку розгляду справи, 26.12.2017 року від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Згідно даної заяви, він просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, а також оплатити 5032 грн. додаткових витрат.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2018 року позовні вимоги в частині сплати відповідачем додаткових витрат у сумі 5032 грн. залишено без розгляду на підставі заяви представника позивача.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, однак надали письмову заяву в якій просили слухати справу у їх відсутності, обставини справи підтвердили, позовні вимоги підтримали.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, однак надали письмову заяву в якій позовні вимоги визнали частково, просили суд призначити аліменти на утримання дітей в розмірі по 900 грн. та слухати справу у їх відсутність.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 264 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити чи відмовити; чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дитини віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року даний розмір становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що під час спільного проживання, у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 23 грудня 2002 року серія 1-ФМ №138554 (а.с.8) та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 12 грудня 2008 року серія 1-ФМ №123745 (а.с.7).

На даний час, ОСОБА_1 проживає по вул. Вокзальна (Станційна), 8, в смт. Королево, Виноградівського району, Закарпатської області, разом з дітьми, які знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №2469, виданою виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 21.08.2017 року (а.с.11).

Згідно оглянутих в судовому засіданні медичних досліджень (а.с.82-97), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має ряд захворювань, у звязку з чим йому встановлена група інвалідності та сплачується соціальна допомога в розмірі 1946 грн. 40 коп. (а.с.99).

Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі по 400 грн. на кожну дитину (2011 р.) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в розмірі 400 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами.

В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживає разом з матірю, і так чи інакше, обовязок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі 800 гривень на утримання двох дітей є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач ОСОБА_2 на утримання своїх дітей, не забезпечує належного рівня життя дітей, а саме: необхідного харчування, витрат повязаних із навчанням та дозвіллям, їх медичного догляду, забезпечення одягом, тощо.

Судом враховано те, що ОСОБА_2 здійснює догляд за 80-річною пристарілою, ОСОБА_6, що підтверджується довідкою наданою Управлінням соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації №818 від 19.10.2017 року (а.с.23).

Також взято до уваги, що згідно довідки Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області №02-40/1316 від 26.10.2017 року на утриманні відповідача перебуває його колишня дружина ОСОБА_7, яка ніде не працює (а.с.22). Однак судом не встановлено обовязку такого утримання, а отже посилання на нього є безпідставним.

В судовому засіданні відповідачем не доведено і той факт, що він оплачує навчання своїй старшій доньці ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також що він позбавлений можливості працювати через стан здоровя матері.

Згідно до ч. 3 ст. 195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості.

Враховуючи, що відповідач зазначав, що він на даний момент не працює, суд користується офіційною інформацією Держстату України, згідно з якої середня місячна заробітна плата у Закарпатській області у грудні 2017 року становила 8125 грн., і саме цю суму бере до уваги при визначенні розміру аліментів

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.

Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дітей певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для їх існування.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача та стан здоровя дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню з 400 грн. на 1400 грн. на кожну дитину щомісячно.

Виконавчий лист, виданий по справі №2/662/11 підлягає відкликанню.

Згідно з ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачка судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. під час подачі позовної заяви не сплачувала, його слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду від 28.07.2011 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відкликати з Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області виконавчий лист №2/662/11 від 28.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, та доньки Марії-Софії, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій у розмірі по 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи із дати подачі позову 16.05.2011 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що зареєстрований та мешкає в с. Чепа, вул. І.Франка, 18, Виноградівського району, Закарпатської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, що зареєстрована та мешкає в смт. Королево по вул. Вокзальна, 3, Виноградівського району, Закарпатської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі по 1400 (одну тисячу чотириста) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що зареєстрований та мешкає в с. Чепа, вул. І.Франка, 18, Виноградівського району, Закарпатської області, на користь держави суму судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_11