Провадження №2-к/748/2/18
Єдиний унікальний № 748/2977/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Медвідь А.Д.

з участю боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові клопотання ОСОБА_1 та фінансового відділу Пружанського районного виконавчого комітету про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Пружанського району Брестської області Республіки Білорусь від 24.08.2017 року про стягнення аліментів та витрат по сплаті державного мита з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2017 року із Головного управління юстиції у Чернігівській області до суду надійшли:

- клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Пружанського району Брестської області Республіки Білорусь від 24.08.2017 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 відсотків її заробітку або інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення;

- клопотання фінансового відділу Пружанського районного виконавчого комітетупро примусове виконання на території України вищезазначеного рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави Республіки Білорусь державного мита в розмірі 124 рубля 12 копійок Національного банку Республіки Білорусь.

13 грудня 2017 року судом, в порядку статті 467 ЦПК України, боржнику ОСОБА_1 було вручено повідомлення про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання (а.с.14, 24).

Повідомлення суду отримано боржником особисто, у встановлений строк заперечення до суду надані не були.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 не заперечувала проти надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду щодо стягнення з неї аліментів на утримання сина та стягнення державного мита.

Представник стягувача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку.

Суд у відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України визнав можливим справу розглянути у відсутність стягувача.

Вислухавши боржника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вказані вище клопотання підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням суду Пружанського району Брестської області Республіки Білорусьвід 24 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 05 вересня 2017 року, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 відсотків її заробітку або інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення,починаючи з 29 листопада 2016 року і до повноліття дитини, а також стягнуто в дохід держави 124 рубля 12 копійок Національного банку Республіки Білорусь державного мита (а.с.4-5,6).

Правовідносини, що виникли з приводу визнання та виконання в Україні рішення іноземного суду врегульовані нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 р., яка ратифікована Україною 10.11.1994 р., Договору між Україною і Республікою Білорусь про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, згода на визнання і виконання якого дана Верховною Радою України 04.02.1994 р., Закону України «Про міжнародні договори України», Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України.

В силу ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Розділом ІХ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусово виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

У відповідності до ч. 2 ст. 465 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Судом встановлено, що рішення суду Пружанського району Брестської області Республіки Білорусь від 24.08.2017 набрало законної сили 05.09.2017, що підтверджується довідкою судді цього суду. (а.с. 6).

Вказане рішення іноземного суду на території Республіки Білорусь боржником не виконувалось, що підтверджується довідкою (а.с. 8).

Боржник ОСОБА_1 про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином і їй була вручена копія цивільного позову, що свідчить копія підтвердження про вручення документів, копія протоколу судового засідання від 23.01.2017 (а.с. 10-11)

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, які передбачені ч. 2 ст. 468 ЦПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та ст. 462 ЦПК України рішення суду Пружанського району Брестської області Республіки Білорусь від 24.08.2017 року про стягнення з боржника аліментів та державного мита підлягає визнанню та виконанню на території України.

Згідно з ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на день постановлення ухвали, тобто на 20.02.2018, за офіційним курсом НБУ, курс гривні до іноземної валюти - Білоруського рубля складає, за 1 Білоруський рубель - 13,77808 гривні.

Таким чином, виходячи з офіційного курсу НБУ з боржника ОСОБА_2 в дохід держави Республіка Білорусь підлягає стягненню 124 Білоруських рублів 12 копійок державного мита, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 1710 грн 13 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 462-467, 469 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Пружанського району Брестської області Республіки Білорусьвід 24 серпня 2017 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, провул.Шкільний,2, паспорт серії НМ 312724 від 31.03.2008) на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 відсотків її заробітку або інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення,починаючи з 29 листопада 2016 року і до повноліття дитини.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Пружанського району Брестської області Республіки Білорусьвід 24 серпня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3,в дохід держави Республіки Білорусь державного мита у розмірі 124 рублі 12 копійок Національного банку Республіки Білорусь, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 1710 грн (одна тисяча сімсот десять ) грн 13 (тринадцять) копійок.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.П. Меженнікова