Справа № 548/119/18
Провадження № 2/548/190/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Ващенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно та майнові права, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1.

Приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Березою Д.В., на підставі заяви позивача про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_3, за № 99/2017.

За життя ОСОБА_3 написав заповіт, відповідно до якого все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що належатиме йому на день смерті, він заповідає ОСОБА_1, тобто позивачу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з"явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи у їх відсутність.

В судове засідання представник відповідача Хорольської міської ради Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, зазначивши, що міська рада позов визнає повністю.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені.

Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Після звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1, яка за життя належала ОСОБА_3, позивачу листом за вих.№ 3431/02-14 від 27.12.2017 року повідомлено, що відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

На підставі Договору купівлі-продажу посвідченого нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Безкоровайною К.О. 10.06.1976 року за реєстровим № 915 померлому належало 3/25 (три двадцять п'ятих) частини в праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Після чого Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18.12.2015 року справа № 548/2160/15-ц, провадження № 2/548/929/15 було припинено право спільної часткової власності на вищевказаний будинок та виділено у власність померлому квартиру АДРЕСА_1.

В зв'язку з тим, що право власності на вищевказану квартиру не було зареєстровано померлим за життя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та відсутності у нотаріуса як у державного реєстратора можливості зареєструвати права власності ОСОБА_3 на вказану квартиру, керуючись п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, через відсутність у вищевказаному рішенні суду опису, технічних характеристик та складових частин квартири АДРЕСА_1, яка була виділена ОСОБА_3, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказану квартиру. Разом з тим позивачу роз'яснено його право звернутись до суду для визнання права власності у порядку спадкування

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_3, за життя, належним чином не зареєстрував своє право власності на квартиру АДРЕСА_1 з невідомих позивачу причин, також з невідомих причин в рішенні Хорольського районного суду від 18.12.2015 року відсутній опис технічних характеристик та складових частин квартири АДРЕСА_1, яка була виділена ОСОБА_3

Викладені обставини підтверджуються наступними доказами:

-Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3;

-Копією паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1;

-Копією заповіту ОСОБА_3, (оригінал знаходиться в спадковій справі № 99/2017 приватного нотаріуса Хорольського нотаріального округу Берези Д.В.).

-Копією рішення Хорольського районного суду від 18.12.2015 року, (оригінал знаходиться в матеріалах цивільної справи № 548/2160/15-ц в Хорольському районному суді)

-Копією договору купівлі продажу;

-Копією технічного паспорта;

-Копією довідки № 383-Т від 20.12.2017 року КП ЛМБТІ;

-Копією інформаційної довідки № 383-Т від 20.12.2017 року КП ЛМБТІ

-Копією листа приватного нотаріуса за вих № 3431/02-14 від 27.12.2017 р.;

-Копією рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради № 358 від 22.08.2011 року;

-Копією розпорядження Хорольського міського голови № 5-р від 18.01.2016 року;

Оригінали вказаних документів, крім заповіту та рішення суду, знаходяться у позивача.

Таким чином, виникла ситуація при якій, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст.15, 16, 1218, 1234, 1235, 1277 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, та яка складається з квартири «А-1» загальною площею 38,9 м.кв., сараю «Г», погріба «Д», убиральні «Е», огорожі № 3, воріт № 4, в порядку спадкування за заповітом після смерті, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення в апеляційний суд Полтавської області через Хорольський районний суд Полтавської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.С. Миркушіна