Справа №2-572/11 02.03.2018
Провадження №22-ц/784/410/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-572/11
Провадження № 22-ц/784/410/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Крамаренко Т.В., Прокопчук Л.М.,

із секретарем судового засідання - Шагай О.А.,

за участю:

-представника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 - Волкожа С.В.,

-представника ПАТ «Державний ощадний банк України»-Гофман О.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції (далі - ГТУЮ) у Миколаївській області Гаїбова Руслана Ельшановича на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2017 року, постановлену під головуванням судді Рум'янцевої Н.О. в приміщенні суду о 10 год.28 хв., у справі за скаргою Миколаївської місцевої прокуратури № 2 на бездіяльність державного виконавця Інгульського ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Гаїбова Руслана Ельшановича, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2011 року було задоволено позов прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 14123,58 грн. заборгованості, а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В жовтні 2017 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій посилався на те, що на підставі зазначеного рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № 2-572 від 17.02.2011 року, який прийнято до виконання державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області і 21.08.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54542096. Також, зазначив, що ознайомившись 19.10.2017 року з матеріалами зазначеного виконавчого провадження, було встановлено, що державним виконавцем при здійсненні примусового виконання судового рішення допускаються численні порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження». Так, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону). Статтею 48 Закону визначено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому такі перевірки проводяться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Однак, усупереч викладених вимог Закону під час здійснення виконавчого провадження № 54542096 з часу його відкриття державним виконавцем не вжито жодних заходів з метою виконання судового рішення. Не витребувано інформацію про майновий стан боржника, дані про працевлаштування боржника, виплату заробітної плати, пенсії, наявності рахунків у банківських установах, рухомого та нерухомого майна. Внаслідок бездіяльності державного виконавця, зазначене судове рішення залишається невиконаним, що порушує принципи державної політики у сфері судочинства, адже виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду і забезпечується державою. На підставі викладеного, заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Гаїбова Р.Е. у виконавчому провадженні № 54542096 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний Банк України» заборгованості на суму 10 981,58 грн. та зобов'язати державного виконавця Гаїбова Р.Е. провести виконавчі дії у вказаному виконавчому провадженні у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2017 року скаргу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 на бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гаїбова Р.Е. задоволено частково. Судом ухвалено визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гаїбова Руслана Ельшановича у виконавчому провадженні № 54542096 з примусового виконання виконавчого листа в справі № 2-572/2011 від 17.02.2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у сумі 14123 грн. 58 коп. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду, державний виконавець Гаїбов Р.Е. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволені скарги Миколаївської місцевої прокуратури № 2 на бездіяльність державного виконавця, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Від Миколаївської місцевої прокуратури № 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокуратура просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

В судовому засіданні представник прокуратури не визнав доводи апеляційної скарги, просив її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» також не визнав доводи апеляційної скарги, просив її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Інші учасники процесу до судового засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Постановляючи ухвалу по справі, суд виходив з того, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2011 року задоволений позов прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5 про стягнення боргу, а саме: стягнуто з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 14123,58 грн. заборгованості, на користь держави 141,24 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вказаного рішення суду Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист у справі №2-572/2011 від 17.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» філії № 8351 заборгованості за кредитним договором у сумі 14123,58 грн.

Постановою державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гаїбова Р.Е. від 21.08.2017 року відкрито виконавче провадження №54542096 з примусового виконання судового рішення від 03 лютого 2011 року на підставі вказаного виконавчого листа.

Приймаючи рішення по справі, суд керувався положеннями ч. 1, п.3 ч.3, ч.5 ст. 18 ч. 1, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та встановив, що всупереч вказаним вимогам Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не проводилась перевірка майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження стосовно виявлення рахунків боржника, нерухомого та рухомого майна боржника, його майнових прав, не отримано жодної інформації про отримання доходів боржником та його працевлаштування.

Тому суд дійшов висновку, що вимога щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Гаїбова Р.Е., є обґрунтованою, доведеною, та підлягаючою задоволенню.

В той же час вимогу про зобов'язання державного виконавця Гаїбова Р.Е. вчинити дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» суд вважав безпідставною з огляду на те, що згідно акту приймання - передачі виконавчих проваджень від 25.09.2017 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-572 від 17.02.2011року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва передано державному виконавцю Юріній О.О., яка в свою чергу виконала всі необхідні дії, відповідно до чинного законодавства. Вказане підтверджується копіями матеріалів виконавчого провадження, наданими до заперечень та оригіналами матеріалів виконавчого провадження з виконання судового рішення від 03 лютого 2011 року на підставі виконавчого листа №2-572 від 17.02.2011року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, оглянутими у судовому засіданні.

Враховуючі зміну державного виконавця у виконавчому провадженні, вчинення ним усіх дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що вимога про зобов'язання державного виконавця Гаїбова Р.Е. вчинити виконавчі дії, передбачені чинним законодавством безпідставна та задоволенню не підлягає.

Ухвала суду в частині відмови у задоволенні вимог ніким із учасників процесу в установленому законом порядку не оскаржена. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Тому ухвала суду в частині відмови у задоволенні вимог, апеляційним судом не переглядається взагалі.

Висновок суду щодо задоволеної частини вимог відповідає як матеріалам справи, так і вимогам діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зокрема ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Частиною 5 цієї статті визначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Як убачається з матеріалів справи, заява про відкриття виконавчого провадження надійшла до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв 18 серпня 2017р. 21 серпня 2017р. державним виконавцем Гаїбовим Р.Е. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 21 серпня 2017р. було зроблено також 2 запити до реєстру Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України стосовно доходів боржника ОСОБА_5 Більше ніяких дій як протягом 10 днів з дня відкриття виконавчого провадження, так і в подальшому, щодо перевірки майнового стану боржника державним виконавцем Гаїбовим Р.Е. не вчинялося.

Тому суд обґрунтовано дійшов висновку, що вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Гаїбова Р.Е., є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував той факт, що виконавче провадження перебувало на виконанні у державного виконавця Гаїбова Р.Е. менше одного дня, так як 21 серпня 2017р. згідно доручення № 70 від 16.08.2017р. було передано державному виконавцю Кшевінській І.М., не підтверджені достатньою кількістю належних та допустимих доказів по справі, виходячи з наступного.

Дорученням № 70 від 16.08.2017р., на яке посилається апелянт в апеляційній скарзі, було зобов'язано державного виконавця Кшевінську І.М. передати виконавчі провадження державному виконавцю Гаїбову Р.Е. у зв'язку з її відпусткою за власний рахунок з 16 серпня по 19 серпня 2017р., а державного виконавця Гаїбова Р.Е. прийняти виконавчі провадження для тимчасового виконання. Акт приймання - передачі виконавчих проваджень від державного виконавця Кшевінської І.М. державному виконавцю Гаїбову Р.Е. відсутній. Але, виходячи з дати надходження заяви про відкриття виконавчого провадження до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв (18 серпня 2017р.) та дати винесення державним виконавцем Гаїбовим Р.Е. постанови про відкриття виконавчого провадження (21 серпня 2017р.), матеріали даного виконавчого провадження не існували у відділі на момент видання доручення № 70 від 16.08.2017р., а отже, не могли передаватися від державного виконавця Кшевінської І.М. державному виконавцю Гаїбову Р.Е. на підставі зазначеного доручення.

Відсутній в матеріалах справи також акт приймання - передачі виконавчих проваджень від державного виконавця Гаїбова Р.Е. державному виконавцю Кшевінській І.М. від 21 серпня 2017р.

Крім того, приймаючи остаточне рішення по справі, колегія суддів враховує також положення ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Згідно п.5 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. з наступними змінами, виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби, в тому числі у разі перебування державного виконавця у відпустці. Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову.

Згідно п. 7 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017р. до документів, віднесених до компетенції органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, належать документи, які створюються або отримуються органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем при примусовому виконанні рішень (далі - документи виконавчого провадження), та інші службові документи (далі - службові документи). Документи виконавчого провадження, в тому числі скарги, заяви (клопотання) сторін, інших учасників виконавчого провадження, та матеріали за результатами їх розгляду є невід'ємною частиною виконавчого провадження і долучаються до нього.

Статтею 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Частиною 4 даної статті передбачено, що рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов'язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Отже, належними та допустимими доказами передачі виконавчого провадження від державного виконавця Кшевінської І.М. державному виконавцю Гаїбову Р.Е. і навпаки можуть бути тільки письмові доручення начальника відділу та постанови зазначених державних виконавців про прийняття виконавчого провадження до виконання. Однак, матеріали виконавчого провадження, яке було оглянуто судом під час розгляду справи, таких постанов не містить. Автоматизована система виконавчого провадження також не містить постанов державних виконавців про прийняття виконавчого провадження до виконання.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не підтверджені достатньою кількістю належних та допустимих доказів, а тому не є підставою для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції (далі - ГТУЮ) у Миколаївській області Гаїбова Руслана Ельшановича залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови до Верховного Суду у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови складено 05 березня 2018року