Справа №463/6336/17
Провадження №2/463/921/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № KF 41460 від 29 листопада 2006 року в розмірі 61 526,72 гривень, з яких 58 531,67 гривень заборгованість по тілу кредиту, 2 785,05 гривень заборгованість по відсоткам, 210 гривень заборгованість по комісії.

Позов мотивує тим, що між публічним акціонерним товариством «Електрон Банк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Фолькс Банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № KF 41460 від 29 листопада 2006 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 800 доларів США, з кінцевим строком погашення до 29 листопада 2011 року, зі сплатою 12,5 % річних. 23 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Фолькс Банк» та позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено договір про відступлення вимоги № 23/02-12, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги по вказаному кредитному договору. Своїх договірних зобовязань відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість. Звернення з приводу погашення заборгованості до відповідача, були ним проігноровані. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір його заборгованості. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 512, 525, 526, 543, 554, 599, 612, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України.

Представник позивача ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від 19 грудня 2017 року в судовому засіданні позов підтримала з мотивів викладених в ньому, просила його задовольнити.

Відповідач в судові засідання 12 та 27 лютого 2018 року не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечила.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 2006 року між публічним акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Фолькс Банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № KF 41460 від 29 листопада 2006 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 800 доларів США, з кінцевим строком погашення до 29 листопада 2011 року, зі сплатою 12,5 % річних (а.с. 6-11).

Згідно з п. 7.1 кредитного договору такий діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

23 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Фолькс Банк» та позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено договір про відступлення вимоги № 23/02-12, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги по вказаному кредитному договору (а.с. 15, 18-26).

Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Взятих на себе зобовязань відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № KF 41460 від 29 листопада 2006 року в розмірі 61 526,72 гривень, з яких 58 531,67 гривень заборгованість по тілу кредиту, 2 785,05 гривень заборгованість по відсоткам, 210 гривень заборгованість по комісії, що стверджується розрахунком заборгованості по кредиту станом на 30 листопада 2017 року (а.с. 28).

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № KF 41460 від 29 листопада 2006 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань.

У звязку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути 61 526,72 гривень.

При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 600 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (місцезнаходження 03035, місто Київ, вулиця Сурикова, будинок 3А, ) 61 526 (шістдесят одну тисячу пятсот двадцять шість) гривень 72 копійки, а також судові витрати в розмірі 1 600 (однієї тисячі шістсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Стрепко Н.Л.