Дата документу 22.02.2018
Справа № 334/8252/17
Провадження № 2-о/334/48/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Плодородненська об'єднана територіальна громада, Михайлівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказана заява обґрунтована тим, що 08 грудня 2016 року, двоюрідна бабуся заявника, ОСОБА_2, склала на його ім'я заповіт, посвідчений секретарем Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області Ю.В. Молько. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 - померла. Заявник має намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але у зв'язку з тим, що у заповіті допущена помилка, а саме: замість прізвища за свідоцтвом про народження та паспортом - «ОСОБА_1», у заповіті зазначено - «ОСОБА_5», заявник змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту.

Заявник подав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - голова Плодородненської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області подав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутності, вирішення справи покладає на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи - Михайлівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справ, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Змістом ст. 316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року, двоюрідна бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_2, склала на його ім'я заповіт, посвідчений секретарем Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області Ю.В. Молько, який зареєстровано в реєстрі за № 30 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 31 липня 2017р. (а.с.9) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 В шестимісячний термін ОСОБА_1 звернувся до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про бажання прийняти спадщину, в наслідок чого було заведено спадкову справу № 61558738 та йому видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10).

Заявник має намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак у заповіті допущена помилка, а саме: замість прізвища за свідоцтвом про народження та паспортом - «ОСОБА_1», у заповіті зазначено - «ОСОБА_5».

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

У ст. 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Зі змісту ч. 1 цієї ж статті випливає, що пріоритет в спадковому праві надається спадкуванню за заповітом, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. На підставі ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, перевіривши відповідність наявних документів в їх сукупності та співставивши відомості, зазначені в них, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 77-79, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт, що заповіт від імені ОСОБА_2, посвідчений секретарем Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області Ю.В. Молько, який зареєстровано 08 грудня 2016 року в реєстрі за № 30, складеного на користь ОСОБА_4 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Підгірне, Михайлівського району, Запорізької області, ІПН НОМЕР_1), належить ОСОБА_5, (який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Підгірне, Михайлівського району, Запорізької області, ІПН НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 лютого 2018 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.