Справа № 484/3448/17
Провадження № 2/484/117/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

за участю позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи - Кравченко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, визначення порядку участі у вихованні дитини

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., визначення порядку участі у вихованні дитини.

Мотивуючи вимоги позивачі вказали, що їхній син ОСОБА_7 до 2015р. перебував у шлюбі з відповідачем та під час шлюбу у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу відносини відповідача до них змінилось. Між ними стали виникати непорозуміння. ОСОБА_4 стала створювати штучні перешкоди у спілкуванні з онуком. Вона налаштувала викладачів школи, де навчається дитина, проти них. Мати залякує дитину та вона боїться спілкуватись з ними. Внаслідок агресивної поведінки відповідача дитина має психологічну травму. Дитина стала погано вчитись у школі.

На підставі викладеного просили визначити порядок та спосіб участі у спілкування х онуком без присутності матері встановивши дні побачення: кожної середи місяця, кожної п'ятниці місяця, на дні народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 щороку та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 щороку, другі дні світ Різдва Христова, Великодня, Трійці, 8-го Березня з 15:00год. до 18:00год. за місцем проживання позивачів. Надати безперешкодну можливість на необмежене спілкування з онуком засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування.

Ухвалою суду від 01.11.2017р. зобов'язано орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області надати суду висновок щодо розв'язання спору між сторонами.

На судовому засіданні позивачі пояснили, що раніше у них з онуком були нормальні стосунки, але після розлучення його батьків, відносини зіпсувались. Відповідач перешкоджає ним бачитись з онуком, спілкуватись з ним. Оскільки вони бажають налагодити з онуком контакт, приділяти дитині свою любов і увагу, займатись його розвитком, брати участь у вихованні онука, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов не визнала, пояснюючи, що вона не перешкоджає бачитись позивачам із сином, але він сам не бажає з ними спілкуватись. Тому з урахуванням думки дитини просила відмовити в задоволенні позову.

Представник органу опіки та піклування просила вирішити спір з урахуванням думки дитини. Також вона вказала, що позивачі дійсно звертались із відповідними заявами щодо створення ОСОБА_4 перешкод для спілкування з онуком, однак, оскільки питання щодо спілкування діда та баби з онуком не входять до компетенції органу опуки та піклування, їм було рекомендовано звернутись до суду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., є ОСОБА_7 - син позивачів та ОСОБА_4 - відповідач у справі, отже позивачі є його бабою та дідом зі сторони батька.

Шлюб між батьками дитини розірваний. До розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_6 спілкувався з позивачами. Після розлучення батьків дитини, з 2015 року, стосунки між відповідачем та позивачами зіпсувались. З того часу позивачі не спілкуються з онуком.

На підставі рішення орган опіки та піклування малолітній ОСОБА_6 спілкується з батьком.

Органом опіки та піклування 01.12.2017р. наданий висновок, відповідно до якого з урахуванням акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї позивачів, орган опіки вважає за можливе побачення позивачів з онуком за місцем їхнього проживання, але просить врахувати вік та думку дитини з цього приводу.

Позивачі в позовні заяві вказали, що вони діють в інтересах дитини, оскільки мати своєю агресивною поведінкою залякує дитину, отже дитина стала суб'єктом психологічного насилля та має психологічну травму, однак жодного доказу на підтвердження викладеного суду не надали.

Заперечуючи проти позову відповідач вказала, що вона не забороняє сину спілкуватись з дідом та бабою, але він сам не бажає з ними спілкуватись. Дитині вже 13 років, отже він сам ходить до школи, гуляє на вулиці, проводить своє дозвілля, протягом дня вона не перебуває з сином весь час. Дитина сама обирає з ким їй спілкуватись.

При цьому самі позивачі вказали, що коли вони підходили до онука на вулиці, він від них тікав та не бажав спілкуватись. Матері в той час рядом з ним не було.

Відповідно до ст.. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спір щодо участі баби, діди, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.. 159 СК України (ст. 263 СК України).

Статтею 159 СК України визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя…, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року "Савіни проти України" (заява 39948/06).

Таким чином, питання про встановлення порядку зустрічей дитини віком від десяти до чотирнадцяти років з дідом та бабою вирішується батьками, дідом, бабою та самою дитиною, тобто в переговорному процесі, в якому дитина є не тільки рівноправним членом переговорного процесу, але має й вирішальний голос.

На судовому засіданні малолітній ОСОБА_6, 2004 року народження, якому на момент розгляду справи виповнилось 13 років, пояснив, що протягом останніх двох років він не спілкується зі своїми дідом та бабусею зі сторони батька. Він має на них образи. На теперішній час він не бажає спілкуватись з позивачами ні особисто, ні через будь-які засоби зв'язку та не хоче їх бачити. Уникати спілкування з ними його ніхто не примушував.

Представник органу опіки та піклування, вислухавши пояснення малолітнього ОСОБА_6, просила з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову, оскільки дитина є особистістю та примушування її до спілкування з позивачами не допускається.

Таким чином, у чинному законодавстві закріплене право діда та баби спілкуватись з онуком та брати участь у його вихованні, проте, відповідно до наведених вище норм права при розгляді справ, що стосуються дітей, насамперед слід враховувати інтереси дитини, особисту прихильність дитини до позивачів, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Спілкування з дідом та бабою - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовляється бачитися з дідом та бабою, примушувати її ніхто не має права. Такий примус був би актом неповаги до дитини. Здійснення батьками, іншими родичами своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Такі права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Отже, враховуючи думку дитини, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначення порядку участі у вихованні дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Повне рішення складене 26.02.2018р.

Суддя Н.А.Медведєва