АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/450/17Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/142/18 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

за участі секретаря Танцюри О.В.,

представників: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Мулика П.І;

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"- Созоника В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ПАТ "БМ Банк" на рішення Гусятинського районного суду від 08 грудня 2017 року у цивільній справі № 596/450/17 за позовом Селянського фермерського господарства "Калина" до ОСОБА_3, треті особи: Гусятинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрсімбанк", АТ "БМ банк", ТзОВ "Імперія-Агро" про звільнення майна з-під арешту , -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1. В березні 2016 року СФГ "Калина" звернулось із вищевказаним позовом про звільнення майна з-під арешту, який накладений державним виконавцем з виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення із ОСОБА_3 5 206 883 грн. 26 коп. боргу. 14 березня 2017 року начальником Гусятинського відділі ДВС винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої описано та накладено арешт на комплекс будівель ферми, що знаходиться в АДРЕСА_1. Проте, накладаючи арешт на все майно, державна виконавча служби не врахувала, що 27/100 частки комплексу будівель ферми згідно рішення Гусятинського районного суду від 24 грудня 2009 року належать СФГ "Калина". Враховуючи вищенаведене просить виключити з опису та звільнити з-під арешту 27/100 частину комплексу будівель ферми,а саме: корівник літ."А", площею 1581,5 кв.м., телятника літ. "З", площею 654,2 кв.м., кормоцех літ. "Ж", площею 527,6 кв.м. вагової літ. "Е", площею 18,7 кв.м. та огорожі "2" території, що знаходиться у АДРЕСА_1, яке належить СФГ "Калина".

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2017 року, позов Селянського фермерського господарства "Калина" до ОСОБА_4, треті особи: Гусятинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк", Акціонерне Товариство "БМ банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія - Агро" про звільнення майна з під арешту, задоволено:

звільнено з-під арешту 27/100 частин комплексу будівель ферми, а саме: корівника літ. "А", площею 1581,5 м.кв., телятника літ. "З", площею 654,2 м.кв., кормоцеха літ. "Ж", площею 527.6 кв.м., вагової літ. "Е", площею 18,7 кв.м., та огорожі "2" території, що знаходяться у АДРЕСА_1, які накладені відділом Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції №10405258 від 26.10.2010 року, Відділом примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області №11691615 від 06.10.2011 року та № 8439700 від 20.01.2015 року, відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України №7865653 від 28.11.2014 року, відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №15233995 від 04.07.2016 року.

2.2. Судове рішення мотивоване тим, що позивач СФГ "Калина" згідно до чинного судового рішення від 24.12.2009 року є власником 27/100 частини комплексу будівель ферми з 2009 року, тому накладення арешту у вказаній частині будівлі, порушує його права як власника.

3. Короткий зміст апеляційних скарг.

3.1. На вказане судове рішення третіми особами подано дві апеляційні скарги: 21.12.2017 року - Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а 02 січня 2018 року - АТ "БМ Банк".

3.2. В апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

3.3. Зокрема, апелянт вказує на те, що право власності на 27/100 частини комплексу будівель ферми за СФГ "Калина" на день опису майна та арешту не було належним чином підтверджено, оскільки не було зареєстровано в реєстрі речових прав.

3.4. В апеляційній скарзі АТ "БМ Банк", просить рішення суду скасувати, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим внаслідок неповноти встановлення обставин, які мають значення для справи.

3.5. Зокрема, апелянт зазначає, що право власності на нерухомість виникає з моменту державної реєстрації. Враховуючи те, що позивач своє право власності на 27/100 частини комплексу будівель ферми СФГ "Калина" не зареєструвало, відповідно вищевказане майно не стало їх власністю, а тому накладення арешту на нерухомість не порушує права позивача.

4. Аргументи учасників справи.

4.1. Позиція позивача СФГ "Калина" викладена у відзиві на апеляційну скаргу.

4.2. СФГ "Калина" у своєму відзиві доводи апеляційних скарг заперечило вказавши, що у них немає жодних боргових зобов'язань перед ОСОБА_3, а тому накладення арешту на належну їм частку комплексу будівель ферми є неправомірним, яке порушує їх право власності, що визнано судовим рішенням в період часу, коли момент виникнення права власності не пов'язувався з державною реєстрацією такого права власності.

5. Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційні скарги слід відхилити, виходячи з наступного.

6. Обставини справи.

6.1. Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене ВП № 52743161 щодо виконання виконавчих листів у справах:

№ 596/1797/14-ц від 25.12.2015, який видано Гусятинським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія - Агро" 5 206 883,26 грн. - суму основної заборгованості; 8 591 357,38 гри. - дооцінку вартості неоплаченого товару;2 901 589,19 гри. - 36% річних; 2 460 929,95 гри. пені: 1 041 376.65 грн. штраф; 3 941 634,37 грн. інфляційні втрати; сплачений судовий збір в розмір: 3654,00 грн.;

№ 607/13908/13-ц, який видано 27.05.2016 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості за кредитними договорами у розмірі 197 504 593,91 гри. та сплачений судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

№ 607/13908/13-й, який видано 27.05.2016 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5, на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", , заборгованість за кредитними договорами у розмірі 197 504 593,91 грн. (сто дев'яносто сім мільйонів п'ятсот чотири тисячі п'ятсот дев'яносто три гривні 91 копійку) та сплачений судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. (три тисячі чотириста сорок одну гривню 00 копійок). (а.с.85).

6.2. Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 18.11.2014 року та 13.01.2016 року, при примусовому виконанні виконавчого провадження № 45480591 та 49784356 з виконання виконавчих листів № 607/13908/13-ц та №596/1797/14-ц, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 та заборону на його відчуження. (а.с.129-132).

6.3. 14.03.2017 року, постановою заступника начальника Гусятинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, описано та арештовано майно боржника - цілісний комплекс будівель ферми, що знаходиться на АДРЕСА_1.(а.с. 5, 6).

6.4. Відповідні обтяження на земельну ділянку розміром 0,24 га для ведення особистого селянського господарства на території Дичківської сільської ради Тернопільської області, приміщення складу та двох водонапірних веж із свердловинами на АДРЕСА_2, та комплекс будівель ферми, що знаходиться на АДРЕСА_1, внесено у Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 133-135).

6.5. Рішенням Гусятинського районного суду від 24.12.2009 року, яке вступило в законну силу, за СФГ "Калина" визнано право власності на частину комплексу будівель ферми, а саме корівника, площею 1582,5 м.кв., телятника площею 654,2 м.кв., кормоцеху, площею 527,6 кв.м., вагової, площею 18,7 кв.м. та огорожі території, що знаходяться у АДРЕСА_1, а також визнано дійсним договір куплі-продажі з придбання у ОСОБА_3 вищевказаної частини комплексу (а.с. 8-9).

7. Норми матеріального та процесуального права.

7.1. Згідно до статті 129 Конституції України обов'язковість судового рішення є одією із основних засад судочинства.

7.2. Згідно до ч.2 ст.13 Закону України " Про судоустрій і статус суддів" -"Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовимита службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України."

7.3. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

7.4. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

7.5. Згідно ст.16 ЦК України (в редакції чинній на день ухвалення рішення) способом захисту цивільного права та інтересу може бути, крім інших, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

7.6. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою етапі 353 цього Кодексу

7.7. Згідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України (в редакції чинній на 24 грудня 2009 року, день ухвалення рішення) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

7.8. Відповідно до змін в законодавстві, в тому числі, і до част. 4 ст. 334 ЦК України, з 01.01.2013 р., право власності на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з дня такої реєстрації.

7.9. Статтею 182 ЦК України передбачена необхідність державної реєстрації прав на нерухомість. До 16.03.2010 року, цією ж статтею була передбачена ще й державна реєстрація правочинів щодо нерухомості.

7.10. Відповідно до частини першої та другої статті 346 ЦК право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна та в інших випадках, встановлених законом.

7.11. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

7.12. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

7.13. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна.

8. Висновок апеляційного суду.

8.1. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції належним чином дав оцінку тому факту, що право власності попереднього власника, боржника у вказаній справі ОСОБА_3, на 27/100 частин комплексу приміщень ферми припинилось з 04.01.2010 року, моменту набрання законної сили рішенням Гусятинського районного суду в справі №2-1069/09. Станом на час опису вказаного комплексу будівель ферми та накладення на нього арешту державним виконавцем ОСОБА_3 не був власником 27/100 частини вказаного комплексу. Сам по собі факт відсутності державної реєстрації права власності СФГ "Калина" на частину будівель нежилих приміщень обмежує права позивача як власника щодо можливості ним розпорядитись - відчужити. Однак вказана обставина не є підставою для накладення арешту на весь комплекс будівель як на майно боржника ОСОБА_3

8.2. За вказаних обставин висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог й виключення 27/100 частин комплексу будівель ферми з акту опису та звільнення їх з під арешту є правильним.

8.3. Доводи апелянтів про те, що право власності на нерухоме майно набувається лише з моменту державної реєстрації, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки станом на 2010 рік вказане положення законодавчо не було закріплено.

8.4. Момент набуття права власності на нерухомість з дати його державної реєстрації має місце після внесення змін в законодавчі акти, в т.ч. ЦК України, з 01 січня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381, 384, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та ПАТ "БМ Банк"- залишити без задоволення.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від08 грудня 2017 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено другого березня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач