У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 р. м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю.

Справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б. та ухвалою суду від 21.09.2017 року провадження по справі відкрито.

На підставі наказу керівника апарату суду ОСОБА_3 від 05.03.2018 року № 955/18, про передачу нерозглянутих справ, автоматичним перерозподілом вказана цивільна справа передана судді Науменко А.В. для розгляду по суді.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України (в новій редакції), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 11 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

03.11.2017 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1, про забезпечення позову, шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 негайно усунути існуючі перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженні нежитловим приміщенням № 501, загальною площею - 1348,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса вул. Гагарінське плато, 5/4, його власнику ОСОБА_1, та вчинити певні дії; зобовязання повернути власнику ключі від його приміщення, звільнити приміщення, евакуювати з території приміщення власника автомобіль марки Mercedes-Benz державний номер ВН 8535 ET та автомобіль НОМЕР_1; надати власнику вільний доступ до його приміщення; заборонити ОСОБА_2 та іншим фізичним особам чи/або юридичним особам приватного права, громадським організаціям та громадським формуванням, здійснювати будь-які дії, спрямовані на вчинення протиправних перешкод, власнику нерухомого майна ОСОБА_1 у користуванні, розпорядженні, обмеженні діяльності та обмеження доступу до нежилого приміщення № 501, загальною площею - 1348,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса вул. Гагарінське плато, 5/4 ; допустити примусове виказання ухвали суду та забезпечити ОСОБА_1 вільний доступ до нежитлового приміщення, евакуювати автомобіль марки Mercedes-Benz державний номер ВН 8535 ET та автомобіль НОМЕР_1 з території приміщення власника № 501 загальною площею - 1348,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса вул. Гагарінське плато, 5/4.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду.

Суддя, дослідивши матеріали позову та зміст клопотання вважає, що таке клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживаннячи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак, позивачем не подано жодних належних доказів на підтвердження того факту, що відповідач має намір відчужити квартиру, а також не наведено будь-яких інших доводів в обґрунтування поданої заяви, а тому в суду відсутні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів позивача, а також до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім цього, обставини на які покликається позивач у заяві, можуть бути предметом дослідження лише при розгляді справи по суті та під час винесення остаточного рішення по справі, а такий вид забезпечення позову наперед формує думку суду щодо обставин, викладених у позовній заяві, що суперечить завданням та принципам цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.151, 153, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: Науменко А.В.

05.03.2018