Справа № 301/168/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" березня 2018 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.02.2007 року Ананьївським районним судом Одеської області видано виконавчий лист на підставі рішення суду від 22.09.2005 року по цивільній справі №2-540/2005 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, згідно якого з позивача щомісяця стягується ? частки його заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 15.07.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалюючи вказане рішення, суд, не маючи даних про місце роботи та розмір щомісячного доходу позивача, вирішив питання про стягнення з нього аліментів у частці від його заробітку (доходу). З моменту ухвалення вказаного рішення суду та видачі виконавчого листа, змінився сімейний стан позивача, а також суттєво змінився його матеріальний стан. Так, 11.01.2007 року він уклав шлюб із ОСОБА_4, в якому народилося двоє дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. На даний час позивач не має постійного місця роботи, періодично (при наявності та можливості переважно влітку) він виїжджає на заробітки.
З огляду на зміну сімейного і матеріального стану, просив змінити спосіб стягнення з нього аліментів у частці від заробітку (доходу), визначений рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 22.09.2005 року, на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 750 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив установити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у мінімальному розмірі, що підлягає стягненню на одну дитину, оскільки на його утриманні є ще двоє дітей та він не має стабільного доходу. Не заперечував проти заочного рішення суду.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, відзиву на позов та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подала (а.с. 31).
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.
Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Дитина проживає з відповідачкою.
На підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 22.09.2005 року по цивільній справі №2-540/2010 з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі ? частки його заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 15.07.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі рішення суду 07.02.2007 року Ананьївським районним судом Одеської області видано виконавчий лист (а.с.5), який на даний час знаходиться на виконанні у Іршавському РВ ДВС Головного ТУЮ у Закарпатській області.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 12.02.2018 року за №13.5-34/1/15/18, зробленого державним виконавцем Мінські Н.І., станом на 12.02.2018 року згідно виконавчого листа №2-540 від 07.02.2007 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів відсутня, ним сплачено на 750 грн. більше ніж підлягало до сплати на кінець 2017 року (а.с.20).
Позовні вимоги позивач мотивує зміною сімейного і матеріального стану, а саме: його перебуванням з 11.01.2007 року у шлюбі з ОСОБА_4 та народження під час другого шлюбу двох дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-9), а також відсутністю постійного місця роботи та стабільного доходу.
Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, боржник, тобто платник аліментів, має право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у передбачених ст. 192 СК України випадках.
Указуючи на зміну свого матеріального та сімейного стану, а також посилаючись на вимоги ст. 192 СК України, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених у частці від його заробітку, та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
Отже, позивач фактично просить не зменшити розмір визначених судом аліментів, а змінити спосіб їх стягнення.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Отже, право вибору способу стягнення аліментів, а також право вимагати зміни способу стягнення аліментів, належить тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто стягувачу аліментів, а не боржнику.
Вказана позиція суду узгоджується як з правовою позицією ВСУ по справі №143цс13 від 05.02.2014 року, так і з п.п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 181 ч.3 СК України, ст.ст. 13, 223, 263-265, 280, 284, 352 ЦПК України,
У задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, до ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 02 березня 2018 року.
Головуюча : М. О. Пітерських