Справа № 461/591/13-ц
Провадження № 8/461/1/18
УХВАЛА

01.03.2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого суді ОСОБА_1,

за участі:

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

заявника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представників третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2013 року за позовом ОСОБА_2 до Львівського державного університету внутрішніх справ, Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ, рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради, ордера на житлове приміщення, та зобовязання до вчинення дій ,-

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_2 17 січня 2013 року звернувся з позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ та Виконавчого комітету Львівської міської ради, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення комісії по житлово-побутовій роботі про надання ОСОБА_6 трьохкімнатної квартири в будинку № 3-б, по вул. Кривоноса у м. Львові, визнати незаконним та скасувати ордер Виконавчого комітету Львівської міської ради на вселення ОСОБА_6 у трьохкімнатну квартиру в будинку № 3-б, по вул. Кривоноса у м. Львові, зобовязати Львівський державний університет внутрішніх справ надати йому спірну квартиру та ордер на вселення до такої. В подальшому уточнив позовні вимоги та просив суд п. 1 позовних вимог викласти у такій редакції: «визнати незаконним та скасувати спільне рішення засідання адміністрації та профспілкового комітету ЛДУВС про надання ОСОБА_6 трьохкімнатної квартири в будинку № 3-б, по вул. Кривоноса у м. Львові». Крім того доповнив позовні вимоги, просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Виконкому Львівської міської ради про надання квартири черговику ОСОБА_6 та зобовязати відповідальних осіб ЛДУВС при подальшому розподілі житла чітко і неухильно дотримуватись норм чинного в Україні житлового законодавства. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Нововиявленими обставинами, на думку заявника, є та обставина, що ОСОБА_6 в контрольному списку працівників ЛДУВС, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним житловим органом. Таким, чином на момент винесення рішення Галицького районного суду м. Львова, про вищезазначені обставини не було відомо. Зважаючи на цю обставину, вважає, що у нього є підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, заявник зазначає, що 16.06.2015 року рішенням Галицького районного суду м. Львова було повністю задоволено його позов до Львівського державного університету внутрішніх справ про визначення дій неправомірними та встановлено, що ОСОБА_6 в контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які потребують поліпшення житлових умов, та у контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які користуються правом позачергового одержання житла, перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним житловим органом. Тому протокол спільного засідання адміністрації та профкому ЛДУВС № 8 від 07.11.2006 року та контрольний список від 27.04.2012 року визнано незаконними. 16 грудня 2015 року рішенням Апеляційного суду Львівської області дане рішення було скасоване частково та в цій частині ухвалене нове рішення, яким встановлено, що ОСОБА_6 у контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які потребують поліпшення житлових умов, та у контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які користуються правом позачергового одержання житла перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним житловим органом. На його думку, це є нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для вирішення спору по суті.

Просить суд скасувати рішення суду від 09.08.2013 року у звязку з нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою заяву підтримав та просив задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Представник відповідача, представники третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7 проти задоволення заяви заперечили, зазначивши, що обставини, що наведені у заяві ОСОБА_2 не є нововиявленими в розумінні ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Львівського державного університету внутрішніх справ, Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення комісії по житлово-побутовій роботі Львівського державного університету внутрішніх справ та скасуванню ордеру Виконавчого комітету Львівської міської ради та зобовязання до вчинення дій.

У тексті рішення, серед встановлених обставин зазначено, що «згідно контрольних списків працівників ЛДУВС, які перебувають на квартирному обліку за місцем праці ОСОБА_6, перебуває у загальній черзі на отримання житла за № 15 з 02.06.2006 р. Згідно контрольного списку працівників ЛДУВС, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень - ОСОБА_6 перебуває за № 1 у пільговій (позачерговій) черзі з 02.06.2006 р.». Крім того, у тексті рішення вказано, що «згідно з Протоколом № 5 від 02.08.2012 р. засідання житлової комісії ЛьвДУВС, був визначений порядок розподілу житла, прийнято рішення про надання сім'ї ОСОБА_6 в порядку позачерговості 3-кімнатної квартири із зняттям із квартирного обліку. Дане рішення погоджене спільним рішенням адміністрації та профкому ЛьвДУВС від 19.11.2012 р., підготовано відповідне звернення у Львівську міську Раду народних депутатів».

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.10.2013 року рішення залишено без змін.

Як на нововиявлену, позивач у своїй заяві від 29 грудня 2015 року (а.с. 168-176 т. 2) послався на ту обставину, що 16 червня 2015 року рішенням Галицького районного суду м. Львова було повністю задоволено його позов до Львівського державного університету внутрішніх справ про визначення дій неправомірними та встановлено, що відповідач в контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які потребують поліпшення житлових умов, та у контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які користуються правом позачергового одержання житла, перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним житловим органом. Тому протокол № 8 від 07.11.2006 року та контрольний список від 27.04.2012 року визнано незаконними. 16 грудня 2015 року рішенням Апеляційного суду Львівської області дане рішення було скасоване частково та в цій частині ухвалене нове рішення, яким також встановлено, що відповідач у контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які потребують поліпшення житлових умов, та у контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які користуються правом позачергового одержання житла, перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним житловим органом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Дана норма надає можливість перегляду судом рішення у звязку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були їм відомі заявникам на час вирішення справ, тобто, перегляд справи у звязку із нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Із аналізу даної правової норми випливає, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в обєктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто, такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях. Під істотними для справи обставинами законодавець розуміє такі обставини та факти, що якби вони були відомі при розгляді справи, то суд ухвалив би принципово інше рішення.

Згідно з ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин .

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Відповідно до п. 9, скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК України) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України в попередній редакції, підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

Відтак, судом встановлено, що у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилається на ті обставини та акти, які були предметом розгляду суду, були надані суду, включно з житловими справами, досліджувалися при постановленні рішення, що переглядається, обставинам надана судом правова оцінка. При цьому, неналежна, неповна чи неправильна оцінка цих обставин судом або встановлення незаконності дій та рішень сторін судовим рішенням в іншій справі, за наведених умов, не є нововиявленими в розумінні ЦПК України. Правова природа, підстави та факт перебування ОСОБА_6 на квартирному обліку за місцем праці, у контрольних списках, спільне рішення засідання адміністрації та профспілкового комітету ЛДУВС відповідно до протоколу № 8 від 07.11.2006 року були відомі суду та сторонам, які на них посилалися, їх дослідження відображене в рішенні суду першої та апеляційної інстанцій.

Окрім того, на думку суду, обставини про які вказує заявник не є істотними для справи, оскільки відповідач, як і члени його сімї, не позбавлені права на житло, яке оспорювалося позивачем у судовому порядку неодноразово.

Заявник не довів у судовому засіданні того, що обставини на які він посилається є нововиявленими і такими, які можуть істотно вплинути на вирішення справи. Окрім того, зазначені заявником обставини не мають правового значення для вирішення спірних правовідносин з наведених підстав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду від 09.08.2013 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. 361 ЦПК України (в ред. до 03.10.2017 року), ст. 423 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2013 року за позовом ОСОБА_2 до Львівського державного університету внутрішніх справ, Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ, рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради, ордера на житлове приміщення, та зобовязання до вчинення дій за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя О.Р. Юрків.