Справа № 461/4100/17
УХВАЛА

іменем України

"20" лютого 2018 р. м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 79011, м. Львів, вул. Тютюнників, 14/5, РНОКПП НОМЕР_1) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (місцезнаходження за адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ), Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» (місцезнаходження за адресою: 79060, м. Львів, вул. Академіка Підстригача, 2, ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и в:

В провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

До суду надійшла спільна заява сторін по справі про затвердження мирової угоди та мирова угода від 07 лютого 2018 року, укладена між ОСОБА_2 та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України в особі державного секретаря Міністерства економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_5, Державним підприємством «Львівський державний ювелірний завод» в особі в. о. директора ОСОБА_6, з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок про наступне:

1.Відповідач-1 - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України - вносить зміни до наказу №116-п від 09.06.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2Б.» у частині зміни формулювання причин звільнення з запису «з підстав, передбачених контрактом, п. 8 ст. 36 КЗпП України» на «звільнити ОСОБА_2 з посади директора державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» за згодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України».

2.Відповідач-2 - Державне підприємство «Львівський державний ювелірний завод» на підставі зміненого Відповідачем - 1 на виконання п. 1 даної Мирової угоди наказу «Про звільнення ОСОБА_2Б.» змінює запис у трудовій книжці Позивача.

3.Відповідач-2 - Державне підприємство «Львівський державний ювелірний завод» протягом 10 календарних днів з дня набрання законної сили ухвали суду про затвердження даної мирової угоди сплачує Позивачу грошові кошти у розмірі 65 000 (шістдесяти п'яти тисяч) грн.

4.Позивач - ОСОБА_2 відмовляється від позову до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ДП «Львівський державний ювелірний завод» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в повному обсязі та не претендує на поновлення на роботі.

5.Позивач заявляє, що з моменту затвердження даної мирової угоди Галицьким районним судом м. Львова та у випадку належного її виконання не має жодних майнових претензій до Відповідачів.

Сторони усвідомлюють правові наслідки укладення мирової угоди, вважають, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі і держави.

Дана мирова угода складена в чотирьох екземплярах, по одному для кожної із сторін та четвертий примірник передається на затвердження Галицькому районному суду м. Львова.

В судовому засіданні сторони умови мирової угоди підтримали та просили суд її затвердити.

Зазначена спільна заява та мирова угода, укладена сторонами, приєднані до справи. Сторонам розяснено наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 256 ЦПК України.

Суд, розглянувши мирову угоду, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі у зв'язку з досягненням мирової угоди обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При цьому, відповідно до ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Уразі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Судом встановлено, що сторонам зрозумілі наслідки ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням мирової угоди, про що зазначено у їх спільній заяві, мирова угода підписана сторонами та не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

Таким чином, враховуючи, що передбачені ч.5 ст.207 ЦПК України підстави для відмови в затвердженні мирової угоди відсутні, а тому суд дійшов висновку, що необхідно затвердити укладену сторонами мирову угоду та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 207, 208, 255, 256, 258-261 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити мирову угоду, укладену 07 лютого 2018 року між ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 79011, м. Львів, вул. Тютюнників, 14/5, РНОКПП НОМЕР_1) та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (місцезнаходження за адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ) в особі державного секретаря Міністерства економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_5, який діє на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.07.2014 року №761 (зі змінами), Державним підприємством «Львівський державний ювелірний завод» (місцезнаходження за адресою: 79060, м. Львів, вул. Академіка Підстригача, 2, ) в особі в. о. директора ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту, відповідно до умов якої:

1.Відповідач-1 - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України - вносить зміни до наказу №116-п від 09.06.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2Б.» у частині зміни формулювання причин звільнення з запису «з підстав, передбачених контрактом, п. 8 ст. 36 КЗпП України» на «звільнити ОСОБА_2 з посади директора державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» за згодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України».

2.Відповідач-2 - Державне підприємство «Львівський державний ювелірний завод» на підставі зміненого Відповідачем - 1 на виконання п. 1 даної Мирової угоди наказу «Про звільнення ОСОБА_2Б.» змінює запис у трудовій книжці Позивача.

3.Відповідач-2 - Державне підприємство «Львівський державний ювелірний завод» протягом 10 календарних днів з дня набрання законної сили ухвали суду про затвердження даної мирової угоди сплачує Позивачу грошові кошти у розмірі 65 000 (шістдесяти п'яти тисяч) грн.

4.Позивач - ОСОБА_2 відмовляється від позову до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ДП «Львівський державний ювелірний завод» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в повному обсязі та не претендує на поновленні на роботі.

5.Позивач заявляє, що з моменту затвердження даної мирової угоди Галицьким районним судом м. Львова та у випадку належного її виконання не має жодних майнових претензій до Відповідачів.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 79011, м. Львів, вул. Тютюнників, 14/5, РНОКПП НОМЕР_1) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (місцезнаходження за адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ), Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» (місцезнаходження за адресою: 79060, м. Львів, вул. Академіка Підстригача, 2, ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути предявлена для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Зубачик Н.Б.