ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 2-1092/10
провадження № 2/691/28/18
УХВАЛА

26 лютого 2018 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., при секретарі Брандальській Х.В., розглянувши заяву представника позивача за зустрічним позовом і відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання кредитного договору недійсним та його розірвання, визнання договору іпотеки нікчемним, -

встановив :

У провадженні Городищенського районного суду перебуває вище зазначена цивільна справа.

Представник позивача за зустрічним позовом і відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 подав заяву відвід головуючому судді Подорозі Л.В., посилаючись на те, що 19.01.2018 року він подавав заяву про проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції через приміщення Солом'янського районного суду м. Києва, зазначивши, що 19.01.2018 року він не міг знати про дату та час наступного судового засідання по справі, а поняття в український мові «всіх судових засідань» передбачає і судове засідання, яке призначено на 22.02.2018 року. Подання заяви про проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції не заборонено нормами ЦПК. Листом від 21 лютого 2018 року № 2-1092/10/2995/2018 року, суддя Городищенського районного суду Черкаської області Подорога Л.В. повідомив представника ОСОБА_1, що рішення по заяві не приймалось, що протирічить нормам ЦПК України, відсутність рішення по заяві позбавило стороні позивача можливість або оскаржить прийняте рішення, або подати виправлену заяву. Крім цього, позивач отримав повістку на судове засідання, яке призначено на 22.02.2018 року, тільки 20.02.2018 року, що унеможливлює підготовку до розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 вважає, що суддею Подорогою Л.В. порушуються основні засади цивільного судочинства щодо верховенства права та змагальності сторін, які гарантовані ст. 2 ЦПК України. Всі вище наведені факти викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді Подороги Л.В. і є всі підстави заявити відвід головуючому судді.

Ознайомившись із поданою заявою та врахувавши викладені у ній обставини, суд, за нормами ч. 8 ст. 40 ЦПК України, вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи та вважає, що заявлений відвід не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд, за заявою/клопотанням учасника справи, може постановити ухвалу про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеного судом. Така заява/клопотання повинно бути подано не пізніше як за пять днів до дня проведення судового засідання.

Наведена норма закону свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов'язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Також, такий спосіб участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції, має бути зумовлений обґрунтованими причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні.

Необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, визначається судом з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров'я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов'язковою.

За приписами вказаної норми, клопотання може бути подано не пізніш як за пять днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь, пропуск строку може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Представник позивача за зустрічним позовом і відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням по проведення всіх судових засідань у режимі відео конференції. Про причини, які ускладнюють або роблять неможливим його особисту участь у судовому засіданні представник не зазначив.

Нормами ЦПК України не передбачено такого поняття як «проведення всіх судових засідань у режимі відеоконференції».

Суд вирішує питання про дату, час та місце проведення наступного судового засідання, та призначає відповідне судове засідання з повідомленням учасників справи.

З аналізу норм ЦПК України випливає, що сторона має право подати заяву про проведення в режимі відеоконференції конкретного судового засідання, із зазначенням дати, часу та суду, в який може прибути така особа.

Така заява повинна бути подана не пізніше ніж за пять днів до проведення судового засідання.

У кожному конкретному випадку, на підставі поданої стороною заяви, суд визначає чи можливо провести саме це судове засідання в режимі відеоконференції.

Визначення в ухвалі суду терміну «проведення всіх судових засідань у режимі відеоконференції» суперечить нормам ЦПК, оскільки в ухвалі повинно бути чітко зазначено час і місце проведення відеоконференції.

Представник ОСОБА_1 у заяві про відвід перекручує норми закону та трактує їх на власний розсуд. Суть питання полягає не в тому, що проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції не заборонено законом, суть в тому, що така процедура не передбачена законом, а тому такого права представник сторони не має.

Самостійне ж визначення судом проведення кожного судового засідання в режимі відеоконференції за відсутності поданої стороною у справі заяви, суперечить диспозитивності цивільного судочинства, оскільки суд розглядає справи лише за зверненням особи, та така особа розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Оскільки представник ОСОБА_1 не подав до суду заяву/клопотання про проведення судового засідання 22.02.2018 року о 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції із зазначенням відповідного приміщення суду, то таке питання судом і не вирішувалося.

Частиною 5 статті 212 ЦПК України визначено, що «суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відео конференції…».

Із викладеного слідує, що: 1. питання надання можливості участі особи в режимі відеоконференції є правом, а не обовязком суду; 2. обовязковість винесення ухвали про відеоконференцію передбачено лише при задоволенні судом такої заяви. (жодною нормою закону не визначено обовязку суду виносити ухвалу про відмову в проведенні відеоконференції).

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що відсутність ухвали про відмову в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції позбавила його права на оскарження цієї ухвали, також являється надуманими, оскільки нормами ЦПК України не передбачено права оскарження такого роду ухвал, а тому права представника сторони жодним чином порушені не були.

Прибуття в судове засідання, надання своїх доводів або заперечень у суді, а також право мати свого представника в суді, є саме правом сторони. Суд лише повідомляє сторін про час і місце проведення судового засідання, а необхідність особистого прибуття до суду чи подання доказів вирішує сама сторона на власний розсуд.

Зазначення представником ОСОБА_1 про те, що він отримав повістку на судове засідання, що було призначено на 22.02.2018 року, лише 20.02.2018 року, не може бути підставою для задоволення заяви про відвід, оскільки згідно реєстру поштових відправлень, судова повістка була направлена представнику 08.02.2018 року, тобто за 14 днів до судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. Вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що заявлений представником ОСОБА_1 відвід є безпідставним і надуманим, в звязку з чим, провадження у справі слід зупинити та передати заяву про відвід судді Подорозі Л.В., на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Зупинити провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання кредитного договору недійсним та його розірвання, визнання договору іпотеки нікчемним, до вирішення питання про відвід головуючому судді Подорозі Леоніду Вікторовичу.

Передати заяву про відвід судді Городищенського районного суду Черкаської області Подорозі Леоніду Вікторовичу в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання кредитного договору недійсним та його розірвання, визнання договору іпотеки нікчемним, до канцелярії суду для визначення судді, що здійснюватиме розгляд заяви про відвід, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 02.03.2018 року.

Суддя ОСОБА_3