Справа № 659/147/18
Номер провадження 6/659/3/18
У Х В А Л А

"06" березня 2018 р. Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі головуючого судді В.М.Панкєєва, з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області судову справу № 659/482/15-ц за заявою ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 22 лютого 2018 року звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу (виконавчого напису нотаріуса), мотивуючи заяву тим, що 19 грудня 2012 року між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 і його дружиною ОСОБА_5 з другої сторони було укладено договір позики грошей на суму 171495 гривень, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за № 10064.

Грошове зобовязання по зазначеному договору не було виконане, тому кредитор звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису відповідно до п. 10 Договору. 07 лютого 2014 року нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 496 відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі написів нотаріусів, з ОСОБА_5 на користь стягувача грошових коштів в сумі 85747 гривень 50 копійок, строк повернення яких настав 01 липня 2013 року. Окремо було вчинено виконавчий напис відносно ОСОБА_4 в рівній частині.

У лютому 2014 року виконавчі написи бали направлені до Нижньосірогозького районного відділу ДВС про відкриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження № 41986024 боржник ОСОБА_4, та ВП № 41985649 відносно боржника ОСОБА_5.

5 лютого 2018 року кредитор ОСОБА_2 звернувся з заявою до Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Херсонській області про стан виконання зазначених виконавчих проваджень.

З відповіді ДВС від 12.02.2018 року вбачається, що виконавче провадження № 41985649 відносно боржника ОСОБА_5 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», що діяв на момент винесення постанови, (фактично стягнуто 561 гривня 66 копійок). Стягував стверджує, що ніякої кореспонденції від ДВС з приводу закриття виконавчого провадження № 41985649 на його адресу не надходило, оригіналу виконавчого документу не отримував, у звязку з чим виконавчий документ втрачено, строки на повторне звернення до ДВС пропущені. Стягувач прохає визнати поважною причину пропуску строку для предявлення виконавчого напису нотаріуса № 496 від 07.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_5 на його користь 85747 гривень 50 копійок.

Заявник ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, представник надала заяву, в якій прохала здійснити розгляд цивільної справи за відсутності заявника та його представника за наявними матеріалами.

Представник Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби за довіреністю ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що дійсно в провадженні ДВС перебувало виконавче провадження № 41985649 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 07.02.2014 року про стягнення з боржника ОСОБА_5 боргу у розмірі 85747 гривень 50 копійок. 30 грудня 2014 року вона, як старший державний виконавець, винесла постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, оскільки майна, на яке може бути звернено стягнення, у боржника відсутнє, вжиті заходи щодо пошуку майна виявилися безрезультатними. Борг стягнуто частково у розмірі 561 гривні 66 копійок. ОСОБА_8 також пояснила, що вказану постанову було надіслано на адресу стягувача поштовим відправленням без повідомлення про вручення, тому надати підтвердження отримання стягувачем направлених на його адресу документів не має можливості. За період з того часу стягувач не цікавився станом виконання виконавчого документу, і лише в лютому 2018 року зробив письмовий запит. Вважає, що встановлені законом строки для предявлення виконавчого напису нотаріуса до виконання стекли з вини стягувача.

Зацікавлена особа ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу, пояснивши, що на цей час вважає, що існуючий борг перед заявником вже погашено, оскільки представники ОСОБА_2 одного разу приїхали, та в рахунок погашення боргу забрали належні сімї трактор, інший інвентар, корову та інші цінні речі, тому прохала відмовити у задоволенні заяви. В підтвердження цього факту ОСОБА_5 ніяких доказів не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 грудня 2012 року між заявником ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з другої сторони було укладено договір позики грошей, за яким ОСОБА_2 надав позику у розмірі 171495 гривень, договір посвідчений нотаріусом за № 10064. Грошові зобовязання у встановлений договором строк не були виконані, що змусило ОСОБА_2 звернутися до нотаріуса за виконавчим написом, який було винесено 07 лютого 2014 року за № 496.

У лютому 2014 року виконавчий напис з заявою були направлені стягувачем на адресу Нижньосірогозького районного відділу ДВС для відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 41985649 про стягнення з боржника ОСОБА_5 боргу. 12 лютого 2018 року на запит стягувача державний виконавець повідомив про закриття 30 грудня 2014 року виконавчого провадження та повернення виконавчого документа (а.с. 61).

Стягував ОСОБА_2 у заяві стверджує, що постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 грудня 2014 року не отримував, тому відповідно до ст. 433 ЦПК України має право просити суд про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання, вважає, що строк предявлення виконавчого документу витік не з його вини.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України в разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог статті 22 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції чинної на момент видачі виконавчого листа заявникові, строк предявлення виконавчих документів до виконання один рік.

Дослідивши надані заявником докази, вивчивши матеріали судової справи № 659/147/18 суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні знайшли підтвердження зазначені заявником причини пропуску строку для предявлення виконавчого документу до виконання, які можливо визнати поважними формальне ставлення Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби до виконання покладених обовязків в частині належного інформування зацікавленої сторони про зупинення чи закриття виконавчого провадження, обовязкового застосування в таких випадках порядку відправлення поштових відправлень з повідомленням про вручення, що унеможливить зникнення поштових відправлень. Оскільки представник Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби не надав належних та достатніх доказів своєчасного інформування ОСОБА_2 про вчинені 30 грудня 2014 року дії у виконавчому провадженні, тому на думку суду є всі підстави для визнання поважними причинами пропущення строку для предявлення виконавчого документу до виконання відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України, за наявності яких нормами ч. 1 ст. 371 ЦПК України допускається можливість поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання. Суд виходить з того, що всі причини пропуску строку пред'явлення виконавчого документу для примусового виконання, названі у заяві до суду, та втрата оригіналу виконавчого документу виникли не з вини стягувача ОСОБА_2, а є результатом існуючих недоліків в роботі Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби.

Враховуючи, те, що заявником надано достатньо доказів наявності поважних причин, з яких пропущено строк для предявлення виконавчого документа до виконання, суд визнає названі заявником причини пропуску строку предявлення судового наказу до виконання поважними, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 127, 433 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву представника ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3.

Поновити пропущений з поважних причин строк для предявлення виданого 07 лютого 2014 року виконавчого напису нотаріуса № 496 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 85747 (вісімдесят пять тисяч сімсот сорок сім) гривень 50 копійок.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі пятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: Панкєєв В. М.