Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. Іллічівський районий суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря Дарменко В.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23.11.2013 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №671. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З липня 2017 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, оскільки між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного, на ґрунті чого постійно виникали сварки. Вважає, що збереження їхньої родини неможливе, просив шлюб розірвати.

Позивач у судове засідання не зявився, в позовні заяві вказав про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб із відповідачкою.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Роєвнєва».

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сімї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 23 листопада 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №671, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 338491.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 575221, виданого 16.05.2014 року виконкомом Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 11.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Враховуючи те, що у сторін по справі відсутній намір на примирення, бажання поновити сімейні стосунки та проживати однією сімєю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 142, 259, 263-268, 354 ЦПК України та ст.ст.56, 104, 105, 111, 112 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23.11.2013 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №671- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Роєвнєва».

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т. В. Пустовойт