Справа № 603/792/17
Провадження №2/603/46/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі : Сандалюку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом Органу опіки та піклування Монастириської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Органу опіки та піклування Монастириської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить ухвалити рішення, яким відібрати без позбавлення батьківських прав від відповідача ОСОБА_3, її малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати їх органу опіки та піклування Монастириської РДА для подальшого влаштування

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_3, не виконує батьківського обовязку щодо створення умов, необхідних для належного проживання та виховання дітей, ніде не працює, перебуває у декретній відпустці, так як у березні 2017 року народила дочку ОСОБА_5. Часто разом з дитиною залишає постійне місце проживання, в житловому будинку ОСОБА_3 санітарно-гігієнічні умови незадовільні.

Розпорядженням голови Монастириської райдержадміністрації від 22 січня 2015 року №18-од ОСОБА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_7 влаштовано у комунальну установу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання терміном на 1 рік. З 01.09.2017 року діти переведені на проживання та виховання у Теребовлянський навчально- реабілітаційний центр Тернопільської обласної ради.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 06.11.2017 р.№ 439/02-12 у будинку немає умов для повернення дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, немає продуктів харчування, дитячого одягу та взуття, засобів особистої гігієни. За час перебування дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у Будинку дитини відповідач ОСОБА_3 не створила умов для належного проживання та виховання дітей у неї вдома., а тому на думку позивача є усі підстави для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити з зазначених у позові підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні стосовно задоволення позовних вимог не заперечила.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька с. Вістря Монастириського району Тернопільської області є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (свідоцтво про народження серії І-ИД №207591, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області від 21.01.2015 року) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії І-ИД №207546, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області від 16.01.2015 року).

Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №8 від 16.01.2015 року, відомості про батька дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вказані за вказівкою матері.

Зі змісту висновку Органу опіки і піклування №4 від 16.11.2017 року вбачається, що 13 січня 2015 року, коли народився ОСОБА_3, з метою обстеження житлово-побутових умов для повернення матері з немовлям із пологового додому, на підставі звернення районного педіатра щодо створення житлово-побутових умов для новонародженої дитини, комісією у складі: сільського голови ОСОБА_8, начальника служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_2, начальника відділу соціальної роботи РЦСССДМ ОСОБА_9, районного педіатра РТМО ОСОБА_10, старшого оперуповноваженого СКМСД РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_11, проведено обстеження умов проживання дітей в сімї відповідача ОСОБА_3 В ході обстеження встановлено, що житло розміщене у цегляному будинку. Сімя ОСОБА_3 проживає у одній кімнаті. У кімнаті підлога з бетонного покриття. Підлога покрита ковроліном. У приміщенні є два поламаних дивани, шафа для одягу, стіл, поламана коляска, несправний телевізор. У вхідних дверях розбите вікно, яке забите поліетиленовим мішком для сміття. Кімната опалюється газовим конвектором. В кухні антисанітарія, брудний посуд, залишки несвіжої їжі. Встановлено, що для однорічної дитини не створені належні умови: відсутнє дитяче ліжечко, постільна білизна, одяг, кімнатні тапочки засоби догляду та особистої гігієни, іграшки, які необхідні для розвитку дитини, відсутні необхідні продукти для харчування дитини. Продукти відсутні взагалі як для дорослих, так і для дітей. Немає холодильника для зберігання продуктів.

Для новонародженої дитини абсолютно не створено ніяких умов для проживання та утримання: відсутній одяг, постільна білизна, ліжечко, індивідуальна аптечка, посуд для дитини.

Також було встановлено, що дитина Іванов ОСОБА_6 відстає у психічному і фізичному розвитку відповідно свого віку. Дитина не ходить, не говорить. Мати дитини, та її співжитель не створили належних умов для розвитку дитини. У хлопчика відсутнє повноцінне харчування.

Згідно заяви відповідача ОСОБА_3 від 15 січня 2015 року, остання звернулась до В.о. головного лікаря КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» з заявою про тимчасове влаштування дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини».

Розпорядженням голови Монастириської райдержадміністрації від 22 січня 2015 року №18-од ОСОБА_4 та ОСОБА_3 влаштовано у комунальну установу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання терміном на 1 рік.

Відповідно до розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації від 16 лютого 2016 року № 50-од. термін перебування дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» продовжено на пів року.

Відповідно до акта від 05 грудня 2016 року, затвердженого в.о. головного лікаря КУТОР «ТОСБД», відповідач ОСОБА_3 за період з 01.01.2016 року по 05.12.2016 року цікавилася станом здоровя та виховання своїх дітей 4 рази, а саме відвідувала: 12.05.2016 р., 12.06.2016 р., 20.09.2016р., 17.11.2016 р.

На підставі заяви відповідача ОСОБА_3 від 23 січня 2017 року, розпорядженням голови Монастириської районної державної адміністрації від 27 січня 2017 року № 26-од продовжено термін перебування дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у будинку дитини на 6 місяців до 1 серпня 2017 року.

Відповідно до витягу з протоколу засідання психолого-медико- педагогічної консультації від 24 травня.2017 року № 137/587, виданого КУТОР «Тернопільська обласна психо-медико-педагогічна консультація» у ОСОБА_4 спостерігається загальне недорозвинення мовлення І рівня, обумовлене двобічною сенсоневральною глухотою IV ступеня (слухопротезований). Рекомендовано: корекційне навчання та виховання за програмою для дітей з порушеннями слуху дошкільного віку. Заняття логопеда та психолога. Спостереження в сурдолога.

Відповідно до витягу з протоколу засідання психолого-медико- педагогічної консультації від 24 травня 2017 року № 137/586, виданого КУТОР «Тернопільська обласна психо-медико-педагогічна консультація» у ОСОБА_3 спостерігається затримка мовленнєвого розвитку обумовлена двобічною сенсоневральною приглухуватістю ІІІ-ІУ ступеня (слухопротезований). Рекомендовано: корекційне навчання та виховання за програмою для дітей з порушеннями слуху дошкільного віку. Заняття в логопеда та психолога. Спостереження в сурдолога.

На виконання клопотання КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» від 30.05,2017 року № 215, розпорядженням голови Монастириської районної державної адміністрації від 31 липня 2017 року № 292-од. малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 влаштовано на проживання та виховання Теребовлянський навчально-реабілітаційний центр Тернопільської обласної ради.

Відповідач ОСОБА_1 була повідомлена про те, що з 01.09.2017 року її діти переведені на проживання та виховання у Теребовлянський навчально- реабілітаційний центр Тернопільської обласної ради, та попереджена про необхідність відвідування дітей у закладі, перебування дітей на канікулах вдома.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно відповіді Теребовлянського навчально-реабілітаційного центру №186 від 01.11.2017 року, в період з 01 вересня до дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ні мама, ні тато жодного разу не навідувалися і не виявляли ніякої зацікавленості перебуванням і вихованням дітей ні в телефонному режимі, ні своєю присутністю в закладі.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Згідно акту обстеження стану матеріально-побутових умов господарства, в якому проживає ОСОБА_3 №438/02-12 від 06.11.2017 року, санітарно-гігієнічні умови в будинку незадовільні. В кімнатах і на кухні актисанітарний стан, приміщення не провітрюється, будинок потребує поточного ремонту. Брат та батько ОСОБА_3 на момент обстеження перебували у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно характеристики на ОСОБА_3, жительку с.Вістря Монастириського району №439/02-12 від 06.11.2017 року, ОСОБА_3 є матірю одиночкою. Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за заявою матері влаштовані у Будинок дитини. На даний час мати не створила належних умов для повернення дітей додому. Мати не цікавилась станом здоровя дітей, під час їх перебування у Теребовлянському навчально-реабілітаційному центрі, не створила умов для їх повноцінного розвитку, виховання та лікування. У будинку немає продуктів харчування, дитячого одягу та взуття, засобів особистої гігієни.

Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Диспозицією ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також у інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, з метою забезпечення захисту прав та інтересів дітей, суд приходить до переконання про наявність визначених законом підстав для відібрання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від матері ОСОБА_3, без позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. 3, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 164, 170 Сімейного кодексу України,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Монастириської районної державної адміністрації (вул.Шевченка, 19, м.Монастириська Тернопільської області) до ОСОБА_1 (с.Вістря Монастириського району Тернопільської області) про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав - задоволити.

Відібрати від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с.Вістря Монастириського району Тернопільської області її малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 без позбавлення батьківських прав.

Передати малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 Органу опіки та піклування Монастириської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_12