Справа № 150/15/18
Провадження № 2/150/16/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

за участю секретаря Гендзьори О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №150/15/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького районного суду із вищезазначеним позовом. Зазначила, що із ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час з відповідачем по справі разом не проживають. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, не займається його вихованням, не піклується про його розвиток, а самостійно забезпечувати належним чином сина позивач не має можливості. Просить винести рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1500 гривень з усіх видів заробітку, але не менше від затвердженого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що відзив відповідача на позовну заяву отримала, щодо стягнення аліментів у мінімальному розмірі заперечує, просить суд задоволити її позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, у поданому на позовну заяву відзиві просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає частково, просить визначити мінімальний розмір нарахування аліментів у встановленому законодавством порядку, враховуючи суму прожиткового мінімуму на дану дитину.

Сторони скористались наданим їм ч. 3 ст. 211 ЦПК України правом на подання клопотань про розгляд справи за їх відсутності, відтак, суд розглядає справу по наявних у ній доказах.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Шлюб між сторонами зареєстровано 20.06.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 450, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 194316, виданого 13.07.2017.

Від спільного подружнього життя у сторін є малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 155738, виданого 22.12.2009 виконкомом Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконкому Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області № 3231 від 22.12.2017, відповідно до якої на утриманні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки виконкому Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області № 3227 від 22.12.2017, до складу сімї ОСОБА_1 входить її син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується також довідкою виконавчого комітету Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 22.12.2017 за № 3223.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 155738 відповідач ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_3, однак, добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язку утримування дитини сторонами не подано і судом не встановлено.

Згідно п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум, зокрема на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3, суд приймає до уваги положення ст.182 СК України, дійсні обставини у справі, зокрема, матеріальне положення позивача, те, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, є працездатною особою, відсутні дані стосовно незадовільного стану його здоров'я чи знаходження на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також враховуючи, що матеріали справи не містять довідки про місце праці відповідача чи його заробітної плати, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їхньої спільної дитини, визначивши їх розмір, як того вимагає положення ст.184 СК, в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 03.01.2018, до досягнення дитиною повноліття.

За приписом частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, відтак, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704грн. 80коп.

Керуючись ст.ст. 180,182,184,191 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1200 /однієї тисячі двісті/ гривень на дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 03.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в дохід держави судовий збір в сумі 704/сімсот чотири/ гривні 80коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Б.Б. Кушнір