АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Кулікової С.В.
при секретаріПотапьонок К.В.,
за участю представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леруа Мерлен Україна» про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання щодо усунення недоліків та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вимогами, з урахуванням їх подальших уточнень, про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання щодо усунення недоліків у розмірі 45 517, 91 грн., а також моральної шкоди у розмірі 7 000, 00 грн. /а.с. 79/

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено. /а.с. 84-92/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

№ справи 755/6543/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/770/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на незаконність та необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що твердження щодо відмови позивача передати браковані фасади спеціалісту з виробництва не відповідає дійсності. Наголошував на тому, що відповідач, провівши безоплатне усунення недоліків товару (заміна неякісних фасадів кухонного гарнітуру), визнав факт того що фасади були дійсно неякісними. Також, звертає увагу, на те, що якщо б у відповідача були б сумніви щодо того, що недоліки фасадів кухонного гарнітуру виникли внаслідок порушення правил користування (експлуатації) товаром або його зберігання, то у відповідності до положень ЗУ «Про захист прав споживачів» відповідач зобов'язаний був організувати проведення експертизи товару, яка повинна була б проводитись за його рахунок, але оскільки про необхідність проведення такої експертизи не заявлялось, позивача ніхто не повідомляв, можна зробити висновок, що ТОВ «Леруа Мерлен Україна» був обізнаний, що недоліки фасадів кухонного гарнітуру виникли не з вини ОСОБА_10 а тому відсутня необхідність у додатковому призначенні експертизи.

Генеральний директор ТОВ «ЛеруаМерлен Україна» Сендрік Патрік Броссе звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, зазначаючи про те, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Зазначав про те, що вимоги заявлені позивачем не були доведені в ході судового розгляду належними та допустимими доказами, а сам по собі факт заміни товару відповідачем, який зафіксовано актом приймання-передачі товару від 16.01.2017 року, не є підставою для настання будь-яких правових наслідків, оскільки вказані дії були здійснені відповідачем за власним бажанням, з огляду на лояльне відношення до клієнтів товариства, а не на підставі вимоги позивача щодо заміни товару на такий же товар внаслідок встановлення протягом гарантійного строку істотних недоліків придбаного кухонного гарнітуру. Крім того, посилався на те, що відсутність необхідної складової цивільно-правової відповідальності, а саме вини, у діях відповідача, що було підтверджено актом Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві № 000237, за наслідками позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, доводи та заперечення інших учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 17 листопада 2014 року між ОСОБА_10 та ТОВ «Леруа Мерлен Україна» був укладений договір купівлі - продажу товару № 110406, за умовами якого відповідач зобов'язався передати у власність позивачу елементи та деталі кухонного гарнітуру, а позивач, в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити товар у строк та в порядку, встановленому договором. /а.с. 8/

ТОВ «Леруа Мерлен Україна» передало, а ОСОБА_6 прийняла товар відповідно до переліку зазначеного у замовленні №110406 від 17.11.2014 року та №4 12482 від 22.11.2014 року, яким підтверджується, що товар передано в належному стані, асортименті та комплектності згідно касового чеку, претензій сторони один до одного не мають. /а.с. 15, 17/

Загальна вартість товару відповідно до замовлення до визнання дійсним на касі №110406 та від 17.11.2014 року, та замовлення до визнання дійсним на касі №112482 становила 28 002,70 гривень. /а.с. 11-14, 16/

29.10.2015 року ОСОБА_6 звернулася до директора ТОВ «Леруа Мерлен Україна» з вимогою заміни фасадів /а.с. 18/

18.11.2015 року ОСОБА_11 (чоловік позивача) звернувся з письмовою заявою до директора ТОВ «Леруа Мерлен Україна», з вимогою на протязі семи днів провести заміну всіх бракованих фасадів. /а.с. 19/

30.11.2015 року ОСОБА_11 (чоловік позивача) звернувся з письмовою заявою до директора ТОВ «Леруа Мерлен Україна», з вимогою провести експертизу та замінити браковані фасади на нові. /а.с. 20/

13.04.2016 року ОСОБА_6 звернулася до директора ТОВ «Леруа Мерлен Україна» з вимогою направити свого уповноваженого представника за місцем знаходження кухонного гарнітуру для фіксування недоліків, фасаду кухонного гарнітуру та інших недоліків, та безоплатно усунути недоліки, які виникли під час експлуатації придбаного кухонного гарнітуру. /а.с. 22/

Відповідно до Акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №000237, складеного Головним управлінням Держпродспоживслужби у м. Києві, предметом якої була позапланова перевірка дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, яка проведена за зверненням ОСОБА_6, встановлено, що порушень вимог законодавства під час проведення перевірки ТОВ «Леруа Мерлен Україна» не виявлено. /а.с. 60-63/

Відповідно до акту приймання-передачі товару від 16.01.2017 року, ТОВ «Леруа Мерлен Україна» передало, а ОСОБА_6 прийняла товар, який підлягав заміні. /а.с.65/

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання щодо усунення недоліків, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 675 ЦК України про те, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено; ст. 678 ЦК України, якою визначаються правові наслідки передання товару неналежної якості при купівлі-продажу. Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: в тому числі, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; ч. 11 ст.8 ЗУ "Про захист прав споживачів" якою зазначено, що вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорту чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу; ч.14 ст.8 ЗУ "Про захист прав споживачів" якою передбачено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Встановивши, що позивачем не доведено факти, які мали підтвердити, що придбані позивачем товари мали істотні недоліки, які виникли з вини виробника товару, та унеможливлюють їх подальше використання за цільовим призначення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість задоволення позовної вимоги про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання щодо усунення недоліків.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що відповідач своїми діями, провівши у січні 2017 року заміну товару, безпосередньо підтвердив неналежну якість проданого товару - кухонних фасадів кухонного гарнітуру, колегією суддів не приймаються до уваги з наступних підстав.

Частиною першою статті 675 ЦК України встановлено презумпцію належної якості товару, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві.

Законом України «Про захист прав споживачів» розмежовано поняття «недоліку» та «істотного недоліку» товару. Визначено, що недоліком товару є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) /п. 15 ч. 1 ст. 1/; істотним недоліком товару є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором /п. 15 ч. 1 ст. 1/.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

При цьому, сам по собі факт заміни товару відповідачем на такий же не може безумовно свідчити про наявність у ньому істотного недоліку, та визнання позову відповідачем, оскільки за змістом відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві від 19.12.2016 року №9692, на виконання доручення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 17.10.2016 року №603-155-7/15791 щодо розгляду звернення ОСОБА_6 про порушення її прав як споживача з боку ТОВ «Леруа Мерлен Україна» повідомило, що за результатами вжитих Головним управлінням заходів керівництвом підприємства, на підставі лояльного ставлення до клієнтів, прийняте рішення щодо безоплатної заміни неякісних фасадів, придбаних кухонних меблів, яка буде проведена у строк від 30 до 40 календарних днів, про що позивача було повідомлено відповідним листом Підприємства від 18.11.2016 року вих. №33/11-16. /а.с. 24, 64/

Посилання апелянта на те, що заміна відповідачем проданого товару відбулася після звернення до компетентних органів у сфері захисту прав споживачів, висновків суду першої інстанції щодо добровільності такої заміни не спростовують, враховуючи, що за наслідками позапланової перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби у м. Києві дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів ТОВ «Леруа Мерлен Україна», за зверненням ОСОБА_6, порушень вимог законодавства не виявлено.

Покладення у відносинах із споживачем тягаря доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань на продавця, не нівелює принципу змагальності сторін, згідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а тому з урахуванням невиконання стороною позивача обов'язку доведення обставин виявлення істотних недоліків товару, які виникли з вини продавця товару, суд обґрунтовано прийшов до висновку про залишення без задоволення вимог про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання щодо усунення недоліків у розмірі 45 517, 91 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що внаслідок бездіяльності відповідача позивачу було заподіяно душевні страждання, а тому відповідачем має бути відшкодовано їй моральну /немайнову/ шкоду, колегією суддів не приймаються з наступних підстав.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі 6- 1575цс16 від 09.11.2016 року

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач не обґрунтовувала вимоги про стягнення моральної шкоди обставинами заподіяння її життю і здоров'ю шкоди продукцією відповідача, доказів вказаного не надала, висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову у зазначеній частині є законним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, суд -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: