Справа № 361/3426/17
Провадження № 2/361/276/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 лютого 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.

при секретарі - Корніюк К.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Броварах у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, СК «Галицьке», про відшкодування шкоди,

встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 14203 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 41760 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 12.06.2016р. в м. Києві, і в якій йому завдано пошкодження здоров'я внаслідок наїзду на нього автомобілем Шевроле Лачетті д.н.з.АІ7588АК, належним на праві власності відповідачці, під керуванням водія ОСОБА_4 Матеріальна шкода полягає в витратах на лікування від отриманих в ДТП ушкоджень: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійно-рваної рани спинки носа, нижньої губи, пошкодження меніску лівого колінного суглобу, саден правої надбрівної, щічної, під щелепової ділянок, правої кисті, - і складається з витрат на ліки 2203,80грн., витрат на медичні процедури з приводу лікування ушкоджень носа 6000грн., а також витрат на оплату проведеного за його замовленням експертного психологічного дослідження його стану для визначення розміру моральної шкоди 6000грн. Моральна шкода полягає в ушкодженні здоров'я, в психічній травмі, в несприятливих змінах фізичної і психоемоційної сфер особистості, в переживаннях та стражданнях від пошкоджень. Позивач просить стягнути заподіяну йому шкоду з власника транспортного засобу, з підстав ст.1187 ЦК України, тобто з тих підстав, що вона є законним володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоду позивачу. Незвернення з даним позовом до безпосереднього винуватця і заподіювача шкоди - водія ОСОБА_4 та/або до страховика СК «Галицька», у якого була застрахована цивільна відповідальність водія, позивач і його представник адвокат ОСОБА_5 пояснили їхнім свідомим вибором і наявним у потерпілого правом предявити дану вимогу до власника автомобіля, який потім в порядку регресу має право предявляти вимоги до водія чи до страховика.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, подала відзив, в якому просила у позові відмовити з тих підстав, що вона хоча і є власником автомобіля, але не є у розумінні ст.1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки, відсутні підстави для покладення на неї даної відповідальності, і що у даному випадку винуватим і відповідальним за завдану шкоду є володілець джерела підвищеної небезпеки - водій ОСОБА_4, який керував транспортним засобом на законних підставах і який скоїв дане ДТП.

Треті особи письмових пояснень не подали.

З наданих позивачем доказів встановлено:

Постановою від 5.08.2016р. інспектора ГУНП водій ОСОБА_4, який керував автомобілем Шевроле Лачетті д.н.з.АІ7588АК, притягнутий до адмін. відповідальності і визнаний винуватим за ч.1 ст.122 КУПАП за фактом ДТП , що мала місце 12.06.2016р., і в якій постраждав пішохід ОСОБА_6В.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобілю Шевроле Лачетті д.н.з.АІ7588АК він зареєстрований на праві власності за відповідачкою ОСОБА_3.

Згідно страхового полісу № АЕ 6077380 укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, строк дії договору з 23.05.2016р. по 22.05.2017р., забезпечений транспортний засіб Шевроле Лачетті д.н.з.АІ7588АК, страхувальник ОСОБА_7

На підтвердження завданої шкоди та її розміру позивачем надано:

консультативне заключення по хворому ОСОБА_1М.В., діагноз- кінцеві явища ЗЧМТ;

довідка «Медіостар» про дерматологічний огляд ОСОБА_1М.В., діагноз: депігментований атрофічний рубець передньої стінки перенісся, рекомендовано шліфування., курс процедур 7-10, вартість процедури 600грн;

три фіскальні чеки про оплату медикаментів.

Висновок №1-18/04 від 18.04.2017р. Українського центру судових експертиз, згідно якого ситуація отримання тілесних ушкоджень в ДТП 12.06.2016р. як психотравмуюча обумовила несприятливі зміни фізичної та психоемоційної сфер особистості, викликала появу негативних психологічних переживань, тобто спричинила потерпілому ОСОБА_1М.В. моральних страждань., орієнтовний розмір компенсації моральної шкоди становить 28,8 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст.1166 ЦКУ майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1166 ЦК - особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.1167 ЦК - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та для інших осіб. Згідно ч.2 ст.1187 ЦКУ - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч..5 ст.1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, з наданих доказів встановлено факт ДТП, факт заподіяння шкоди здоров'ю позивача ОСОБА_1М.В. внаслідок зіткнення з ним автомобіля Шевроле Лачетті д.н.з.АІ7588АК під керуванням водія ОСОБА_4;

встановлено, що автомобілем керував водій ОСОБА_4;

встановлено вину водія ОСОБА_4 в даній ДТП і відповідно його вину в заподіянні шкоди здоров'ю позивача;

встановлено, що власником даного автомобіля дійсно є відповідачка ОСОБА_3;

разом з тим, також встановлено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки у розумінні статті 1187 ЦК України був водій, який керував даним автомобілем ОСОБА_4

Таким чином, за статтею 1187 ЦК України відповідальним за заподіяну в даній ДТП шкоду пішоходу ОСОБА_1М.В. є третя особа ОСОБА_4

Позову до вказаної особи позивач не предявив, не заявив про заміну відповідача чи про залучення його у якості співвідповідача, хоча такі права позивачу розяснені. Право вибору способу захисту своїх прав має позивач. Суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог, і при розгляді даної справи піддає аналізу лише наявність чи відсутність підстав для покладення відповідальності за дану шкоду на особу, яку позивач вказав відповідачем.

Щодо наявності підстав для покладення відповідальності за завдану шкоду на відповідачку - на власника транспортного засобу - то суд не вбачає підстав для цього, не вбачає підстав для визнання відповідача володільцем джерела підвищеної небезпеки у розумінні статті 1187 ЦК України, оскільки джерелом підвищеної небезпеки є не саме майно (автомобіль), а діяльність, повязана з його, зокрема, використанням; і відповідальною за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, є особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, тобто особа, яка керує транспортним засобом на відповідній правовій підставі. Сам по собі той факт, що відповідачка є власником транспортного засобу і відповідно має право володіння та користування своїм майном (на що послався представник позивача), не означає здійснення нею у даному випадку діяльності, яка є джерелом підвищеної небезпеки. Встановлено, що станом на момент ДТП відповідачка не здійснювала діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не вчиняла будь-яких протиправних, винних по відношенню до позивача дій, внаслідок яких би позивачу було завдано шкоду. Принаймні позивач наявності таких обставин не довів.

Відсутня сукупність таких обставин, які є обовязковими для покладення на особу відповідальності за завдану шкоду: протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв'язок безпосередньо між діями відповідача і шкодою, завданою позивачу. Таким чином, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за шкоду, заподіяну позивачу в даній ДТП, як за ст.1187 ЦК України, так і за статтею 1166 ЦК України. Так само не встановлено і не доведено, що водій перебував у трудових відносинах з відповідачем, що могло б бути підставою для відповідальності відповідача за статтею 1172 ЦК України.

Позивач не довів підстав для покладення на відповідачку відповідальності за шкоду, заподіяну позивачу в ДТП, що сталась 12.06.2016р. з участю належного їй на праві власності транспортного засобу. Таким чином, підстав для стягнення з відповідача (як власника транспортного засобу) шкоди, заподіяної позивачу, в межах заявлених позовних вимог, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складене 2 березня 2018 року.

Суддя Т.В. Селезньова