Постанова

Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 730/84/16-ц

провадження № 61-2530св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла»,

третя особа - управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернігівської області у складі колегії суддів: Шевченка В. М., Лакізи Г. П., Скрипки А. А.,

від 13 травня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла» (далі - ТОВ «АПБ-Цегла») про зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що в період з 8 жовтня 1980 року по

16 квітня 1989 року працював майстром, а з 17 квітня 1989 року по

12 листопада 1999 року - виконробом Борзнянського райагробуду, який в 2002 році був реорганізований в закрите акціонерне товариство «Агропромбуд» (далі - ЗАТ «Агропромбуд»), правонаступником якого є

ТОВ «АПБ-Цегла».

Посада майстра та виконавця віднесена до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При зверненні до управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області за призначенням пенсії на пільгових умовах йому було відмовлено, через ненадання уточнюючої довідки про трудову діяльність на підприємстві на посадах майстра та виконроба будівельних робіт відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок).

На письмову заяву від 10 грудня 2015 року щодо надання уточнюючої довідки, відповідач в своїй відповіді посилаючись на записи в трудовій книжці та відсутності підтверджуючих документів для підтвердження фактів необхідних для оформлення та надання, відмовив у видачі уточнюючої довідки.

Посилаючись на безпідставність відмови відповідача у видачі уточнюючої довідки, що позбавляє його права на соціальний захист щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_2 просив зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме видати йому уточнюючу довідку про трудову діяльність на підприємстві на посадах майстра та виконавця (прораба) будівельних робіт.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірними дії ТОВ «АПБ-Цегла» щодо відмови в наданні ОСОБА_2 уточнюючої довідки про трудову діяльність на посаді майстра та виконавця (прораба) будівельних робіт в Борзнянському райагробуді Чернігівського об'єднання «Облагробуд», зобов'язано ТОВ «АПБ-Цегла» м. Борзни Чернігівської області видати ОСОБА_2 уточнюючу довідку про трудову діяльність на підприємстві на посадах майстра та виконавця (прораба) будівельних робіт, яка відповідає вимогам пункту 20 Порядку. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що в період роботи позивача з 8 жовтня 1980 року по 12 листопада 1999 року був чинним список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, робота на яких дає право на державну пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36. В цьому списку передбачені посади як майстра, так і виконавця (прораба) будівельних робіт, на якій працював у вищезазначений період позивач.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13 травня

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив із того, що в Борзнянському райагробуді, де працював ОСОБА_2 здійснювалася первинна атестація робочих місць, згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями, і відповідно до наказу № 6 від 20 лютого

1996 року працівникам райагробуду були визначені умови праці професії, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 та списком № 2. Однак в зазначених документах відсутні дані щодо проведення атестація робочого місця за умовами праці майстра, виконавця, посад на яких працював ОСОБА_2

1 червня 2016 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову та не взяв до уваги, що основним документом, який підтверджує його стаж роботи є трудова книжка (статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), у якій зазначено, що він працював на посадах майстра та виконавця (прораба) будівельних робіт у період з 8 жовтня 1980 року по 12 листопада 1999 року.

3 листопада 2016 року ТОВ «АПБ-Цегла» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначено, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Борзнянським райагробудом Чернігівського об'єднання «Облагробуд».

У 2002 році Борзнянський райагробуд було реорганізовано в

ЗАТ «Агропромбуд», яке у 2011 році реорганізовано в ТОВ «АПБ-Цегла», яке є правонаступником попереднього підприємства.

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_2 з 8 жовтня 1980 року по 16 квітня 1989 року працював майстром, а з 17 квітня 1989 року по

12 листопада 1999 року виконавцем (прорабом) будівельних робіт.

Відповідно до статі 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада

2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року, затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно пункту 3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок).

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи;розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно статті13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України

від 1 вересня 1992 року.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці: санітарно - гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища,важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівника на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Документами які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 6-21183а13.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов до правильного висновку про те, що відповідач правомірно відмовив позивачу, який працював у нього з 8 жовтня 1980 року по 16 квітня 1989 року майстром, а з 17 квітня 1989 року по 12 листопада 1999 року - виконавцем (прорабом) будівельних робіт, у видачі уточнюючої довідки про підтвердження періоду роботи з особливими умовами для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки такі факти не підтвердились, а атестація робочого місця за умовами праці майстра, виконавця, посад на яких працював ОСОБА_2, не проводилася.

Доводикасаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, на законність судових рішень не впливають.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи те, що висновки судів відповідають встановленим у справі обставинам, рішення судів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення без змін, відповідно до положень статті 410 ЦПК України

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк