Справа № 145/78/18
Провадження №2/145/267/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.02.2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 25 жовтня 1996 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них народилась донька ОСОБА_3, яка досягла повноліття, одружилась і проживає зі своєю сім'єю окремо від них.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась донька ОСОБА_4, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спільне майно вони поділять добровільно.

Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо. Вони втратили взаємні почуття один до одного, втрачено взаємоповагу, тому, на її думку, немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу. Причиною розірвання наших відносин стало те, що відповідач порушив подружню вірність. Тому в даний час між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе. Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам.

Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_4.

Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється.

Їй одній важко належним чином забезпечувати доньку самим необхідним. Вона працює молодшою медичною сестрою терапевтичного відділу в Гніванській лікарні.

Відповідач працездатний, працює начальником дільниці на Гніванському заводі «Спецзалізобетону», отримує заробітну плату і може допомагати їй в утриманні їхньої дитини. Відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, тому вважає, що він має змогу сплачувати аліменти в частках від його доходу, відповідно до ст. 183 СК України, а саме: в розмірі 1/2 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, на утримання їхньої доньки ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття. Такий розмір аліментів буде достатнім, для того, щоб створити сприятливі умови для проживання та розвитку їхньої доньки. Даний розмір аліментів і погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього, інших утриманців у відповідача немає.

Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

Стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти, в розмірі 1/2 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить розірвати шлюб, а також стягувати на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 2008 р.н. , аліменти у розмірі 30% від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1860 грн. на місяць (ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 N2246-VІIІ).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що 25.10.1996 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась донька ОСОБА_4 (а.с. 4), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою.

Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, вони втратили взаємні почуття один до одного, в даний час між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе, що було підтверджено під час судового засідання.

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою КП "Гніваньводопостач" №210 від 22.01.2018 (а.с. 6).

Позивачка ОСОБА_1 працює молодшою медичною сестрою терапевтичного відділу в Гніванській лікарні, її середньомісячна заробітна плата становить 3340 грн, що стверджується довідкою Тиврівської ЦРЛ №115 від 17.01.2018 р., якої не вистачає для забезпечення доньки самим необхідним та власної життєдіяльності.

Відповідач ОСОБА_2 працездатний, працює начальником дільниці Гніванського заводу «Спецзалізобетону», отримує заробітну плату і має можливість допомагати позивачці в утриманні їхньої дитини, а відтак сплата аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 183 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Шлюб, зареєстрований 25.10.1996 року виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, актовий запис №104, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньоїдоньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 30% від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 22.01.2018 р., до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 27.02.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.