АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 06.115/796/97/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів,-

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року залишено без розгляду зазначений позов з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 березня 2017 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

26 січня 2018 року представником ОСОБА_2 подано заяву про винесення додаткового рішення, оскільки в ухвалі апеляційного суду не вирішено питання розподілу судових витрат.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заяву підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали суду)стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали суду) питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати, вирішується судом під час ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищенаведені вимоги закону, суд вирішує питання розподілу судових витрат лише після закінчення розгляду справи по суті.

Постановляючи ухвалу від 07 березня 2017 року, апеляційний суд не вирішив справу по суті позовних вимог, а направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Тому питання розподілу судових витрат не вирішувалось.

Підстав для ухвалення додаткового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28 лютого 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук