Справа № 459/584/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/331/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

27 лютого 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати у цивільних справах Павлишина О.Ф., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, з участю представника позивача ОСОБА_4, третьої особи на стороні позивача ОСОБА_5 до Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2, з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Червоноградського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та його скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 07 лютого 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та апелянту надано строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, а саме десять днів для подання документа, що підтверджує сплату судового збору в сумі 960 грн. або подати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали без руху ОСОБА_2 отримав 15 лютого 2018 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений судом строк вимоги ухвали не виконав, судовий збір не сплатив та подав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В клопотанні ОСОБА_2 посилається на те, що суди мають можливість звільнити від сплати судового збору тих заявників, які можуть довести своє погане фінансове становище, а також, на переконання Європейського суду з прав людини, при визначенні розміру судового збору слід обов'язково враховувати питання фінансових можливостей заявника.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити у зв'язку з наступним.

У справі «Наталія Михайленко проти України» (п. 31 рішення) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб» (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Також у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (п. 35 рішення) Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 ( 995_004 ) гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" ( 980_086 ) (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67).

У рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року ( п. 22) Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 15 грудня 2017 року) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

ОСОБА_2 не надав доказів які підтверджують неспроможність сплати судового збору, що є відповідно до приведених норм закону правовою підставою для звільнення від його сплати, тобто не підтвердив наявність обставин, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень ст.ст. 185, 357 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

У зв'язку з вищенаведеним, оскільки апелянтом вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк не виконані, недоліки скарги не усунуті, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 грудня 2018 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами надіслати апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Павлишин О.Ф.