Справа № 544/1196/17
Номер рядка звіту 45
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
01 березня 2018 року м.Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Нагорної Н.В.,
за участю секретаря Киричевської В.М.,
у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Давидівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, 02 серпня 2006 року він придбав житловий будинок по вул. Лісова, 6, с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області. У вказаному будинку зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.03.2014 шлюб розірвано. З березня 2016 року відповідач за місцем реєстрації не проживає. Її місцезнаходження на даний час невідоме. Проживаючи в іншому місці відповідач не знялася з реєстрації з будинку, власником якого є позивач. У зв'язку з її непроживанням в будинку у нього виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: вул. Лісова, 6, с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
Судом в порядку ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_2 дійсно з березня-квітня 2016 року за місцем реєстрації по вул. Лісова, 6, с. Гурбинці Пирятинського району не проживає, а проживає за різними адреса в с.Гурбинці. Останнім часом вона виїхала на заробітки до Києва. Також свідок ОСОБА_3 зазначив, що вказаний будинок був придбаний за особисті кошти позивача.
Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2002 року по 01 квітня 2014 року (а.с.10-11). У період шлюбу 02 серпня 2006 року ОСОБА_1 придбав на підставі договору купівлі продажу житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований за адресою: вул. Лісова (до перейменування Чапаєва), 6, с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області (а.с.12-13).
Відповідно до положень ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК України), то власник не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин.
Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 від 02.08.2006 остання надала згоду як дружина на купівлю її чоловіком ОСОБА_1 домоволодіння по вул. Чапаєва (після перейменування вул. Лісова), 6, с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, за їх спільні кошти подружжя (а.с.31).
На підставі викладеного суд зазначає, що відповідно до положень ст. 60 СК України відповідач ОСОБА_2 являється співвласником будинку №6 по вул.Лісова в с.Гурбинці.
Позивач доказів того, що будинок №6 по вул.Лісова в с.Гурбинці придбаний за його особисті кошти, суду не давав, та вказаного факту в судовому порядку не оспорював. При цьому познання свідка ОСОБА_3 в тій частині, що вказаний будинок придбаний за особисті кошти позивача, суд вважає недопустимим доказом, оскілки вказані обставини не можуть бути підтверджені показаннями свідків.
ОСОБА_2 дійсно не проживає у спірному будинку, проте вона не втратила право користування ним, у тому числі права бути у ньому зареєстрованою, так як її право користування житлом походить від її прав як співвласника. Тому незважаючи не те, що відповідач в ньому не проживає з березня 2016 року, вона не може бути визнана такою, що втратила право на його користування з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України.
Таким чином у задоволенні позовних вимог слід відмовити з указаних вище підстав.
Керуючись ст. 6-13, 76-81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Давидівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н. В. Нагорна