Справа № 755/1592/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання договору дарування недійсним.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Разом з тим, згідно змісту позовної заяви та з урахуванням предмету спору, позивачем підлягає до уточнення спосіб захисту порушеного права неповнолітньої особи, оскільки позивачем не зазначено: у якому порядку та яке речове право на частину спірної квартири має бути визнано за неповнолітнім ОСОБА_1 після смерті його батька, а також позивачем має бути уточнено вимогу в частині внесення зміни до свідоцтва про право на спадщину, оскільки такий спосіб захисту не передбачено цивільним законодавством України, в той час як при встановленні порушень закону при видачі свідоцтва про право власності на спадщину - останнє підлягає до визнання недійсним, однак не змінам. При цьому позивачем не ураховано факт прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину обома відповідачами, однак позивач, не зазначивши підстав, просить захистити порушене право неповнолітнього, допущене лише відповідачем ОСОБА_2, не урахувавши, що відповідачем ОСОБА_3 також було отримано свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 щодо його частки у спірному нерухомому майні.

Таким чином, в порядку п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та з урахуванням норм матеріального права, позивач задля належного правового захисту майнових прав неповнолітнього ОСОБА_1 зобов'язаний усунути зазначені судом недоліки, шляхом правильно обраного способу захисту порушених прав неповнолітньої особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання договору дарування недійсним - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

С у д д я: