Справа № 272/168/18
Провадження № 2-н/272/16/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01 березня 2018 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Брагін В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (фактична адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4, 141, 160 - 163, 168 ЦПК України, -

встановив:

Заявниця звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 163 ч. 2 п. 2 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

В порушення вимог закону в заяві про видачу судового наказу не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або номер і серія паспорта. Відповідно до повідомлення, наданого Державною фіскальною службою, надати реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника неможливо. Крім того, в заяві про видачу судового наказу, в копії свідоцтва про народження та доданих довідках сільської ради містяться розбіжності в написанні імені дитини, на утримання якої заявниця просить стягнути аліменти.

Відповідно до ст. 165 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

В статті 167 ч. 2 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини, наявність порушень вимог ст. 163 ЦПК України, наявність обставин, передбачених ст. 165 ч.1 п.1 ЦПК України, суддя прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення аліментів, при цьому розяснює, що відповідно до ст. 166 ч. 1 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої стаття 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160,161,163,165,166,167,353 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Відмовити в видачі судового наказу по заяві ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (фактична адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Розяснити, що відповідно до ст. 166 ч. 1 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої стаття 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дати вручення ухвали суду.

Суддя:ОСОБА_3