№ 221/6749/16-ц
№22-ц/775/50/2018(м)
Головуючий у 1-й інстанції Мохов Є.І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

головуючої - Биліни Т.І.,

суддів Лопатіної М.Ю., Принцевської В.П.,

при секретарі Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області про тлумачення заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и л а:

27.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області про тлумачення заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 грудня 2006 року ОСОБА_4, яка померла 19 березня 2016 року, заповіла йому земельну частку (пай) площею 6,9 умовних кадастрових гектарів на території Краснівської сільської ради, належну їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0111561. Як пізніше виявилося, 10 січня 2008 року заповідач на підставі вказаного Сертифікату, відповідно до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації № 1029 від 11.12.2007 року отримала Державний акт серії ЯЕ №712645 на право власності на земельні ділянки загальною площею 5,95 га, а саме: на земельну ділянку площею 5,07 га (кадастровий номер :03:000:0448), на земельну ділянку площею 0,05 га (кадастровий номер :04:000:0354), на земельну ділянку площею 0,83 га (кадастровий номер :03:000:0758). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернувся до нотаріальної контори, проте йому було відмовлено, через невідповідність наявних правоустановчих документів на земельну ділянку, так як заповідач не внесла змін до заповіту.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року позов задоволено. Здійснено тлумачення заповіту, складеного 20 грудня 2006 року та посвідченого секретарем Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 180, померлої 19 березня 2016 року ОСОБА_4. Яким визначено, що розпорядження заповідача щодо передачі позивачу належної земельної частки (паю) площею 6,9 умовних кадастрових гектарів серія ДН №0111561, що знаходиться на території Краснівської сільської ради, слід вважати таким, що дане заповідальне розпорядження стосується земельної ділянки площею 5,950 га в тому числі: земельної ділянки площею 5,070 га (кадастровий номер :03:000:0448), земельної ділянки площею 0,050 га (кадастровий номер :04:000:0354), земельної ділянки площею 0,830 га (кадастровий номер :03:000:0758). Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом на вказану земельну ділянку площею 5,950 га.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення Волноваського районного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року скасувати та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі, зазначила, що суд першої інстанції не повно зясував обставини справи, а саме не отримав відомості зі Спадкового реєстру та не пересвідчився чи є чинним заповіт ОСОБА_4 від 20.12.2006 року. Внаслідок вказаного, рішення суду порушує її права, так як вона не має можливості вступити в права спадкування за заповітом складеним ОСОБА_4 20.01.2016 року, де саме вона зазначена спадкоємицею усього її майна де б воно не знаходилося та з чого не складалося,.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6, просили апеляційну скаргу задовольнити.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 не зявилися, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення та телефонограми, зареєстровані в журналі телефонограм апеляційного суду (а.с.175- 177).

Представник Краснівської сільської ради Волноваського району в судове засідання не зявився, надіслав листа про розгляд справи у його відсутність.(а.с.179)

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4, яка померла 19 березня 2016 року, заповідаючи ОСОБА_3 земельну частку (пай) належну їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН №0111561 мала на увазі земельну ділянку загальною площею 5,950 га на території Краснівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на підставі пізніше отриманого Державного акту серії ЯЕ №712645. Зміни до заповіту нею не були внесені у звязку з юридичною необізнаністю.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 20.12.2006 року склала заповіт на імя позивача ОСОБА_3, а 20.01.2016 року на імя апелянта ОСОБА_2 (а.с.10,121)

Згідно положень ч.ч.1,2,3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь який час скласти новий заповіт. Заповіт який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

З наведеного вбачається, що 20.01.2016 року заповідач скасувала свій заповіт від 20.12.2006 року шляхом складання нового заповіту, який містить нове розпорядження на випадок своєї смерті стосовно всього майна, що їй належатиме на час смерті. В новому заповіті від 20.01.2016 року, заповідач нового особистого розпорядження на випадок своєї смерті стосовно прав позивача не лишила.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, оскільки в порушення абзацу другого ч.1 ст.360-7 ЦПК України не врахував, що висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові ВСУ, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно положень п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N 7 Про судову практику у справах про спадкування, при розгляді справ про спадкування слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи знайшли своє підтвердження.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (ст. 376 ЦПК України).

На підставі викладеного вище, колегія апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Повний текст постанови складено 05 березня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 367, 370, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року скасувати та постановити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області про тлумачення заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовити

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

ОСОБА_8