Провадження №2/523/247/18
"21" лютого 2018 р. м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Виноградової Н.В.
при секретарі Одарія В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом,-
Позивач звернувся до суду з позовом та після останніх уточнень просив визнати за ним право власності на ? частину будинку за адресою: м. Одеса, вул. Лесі Українки, 21, загальною площею 110,9 кв.м, житловою площею 58,8 кв.м, який розміщений на земельній ділянці площею 500 кв.м, та на ? частину будинку за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 4, буд. 1-Б, загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею 41.2 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 561 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 20.07.2015 року.
Представник позивача надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила визнати причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, розглянути справу у її відсутність та не заперечувала щодо розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду заяву, згідно якої просив слухання справи відкласти, посилаючись на хворобу та надав до суду виписку із медичної картки, в якій зазначено, що 19.02.2018 року відповідач був оглянутий сімейним лікарем.
Третя особа до суду не зявилася була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду.
Враховуючи те, що відповідач повторно не зявився до суду та надав заяви про відкладення слухання справи з виписками із медичної картки, згідно яких зазначена лише обставина про його огляд сімейним лікарем, суд вважає, що причина неявки у судове засідання не є поважною, а лише причиною затягування розгляду справи та зловживанням своїми процесуальними правами зі сторони відповідача.
Враховуючи також вимоги ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача та третьої особи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у судовому засіданні встановлено, 20.07.2015 року померла ОСОБА_4, підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 I-ЖД № 440855, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції від 15.01.2016 року, актовий запис № 7686 і після її смерті відкрилася спадщина на усе майно, що належало їй на праві власності.
Родинні звязки підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 03.11.1995 року, актовий запис № 1754.
Спадкоємцями першої черги по закону є позивач ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2
За правилами ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Ст. 328 ч.1 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
На підставі ст. 1268 ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від прийняття спадщини. Спадкодавець не відмовлявся від спадщини, а прийняв її фактично. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частина 1 ст. 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно з ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.
У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є його державна реєстрація, але відсутній правовстановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.
Як було зазначено, ОСОБА_2 не надає оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що є перешкодою для ОСОБА_1 в отриманні на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що передбачено ч.5 ст. 81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Керуючись ст.ст.76,81,89,258-259,263-265,268,280-282,354-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1 право власності на ? частину будинку за адресою: м. Одеса, вул. Лесі Українки, 21, загальною площею 110,9 кв.м, житловою площею 58,8 кв.м, який розміщений на земельній ділянці площею 500 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 20.07.2015 року,
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1 право власності на ? частину будинку за адресою: м. Одеса, вул. Лінія 4, буд. 1-Б, загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею 41.2 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 561 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 20.07.2015 року.
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 27.02.2018р.

Суддя: