Справа № 752/7654/17
Провадження №: 2/752/1269/18
27 лютого 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі головуючого по справі судді - Ладиченка С.В.
за участю секретаря - Мороз О.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя після розірвання шлюбу,-
у квітні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя після розірвання шлюбу, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей починаючи з дня пред'явлення позову і до зміни матеріального стану ОСОБА_2
В обґрунтування позову позивач вказала, що рішенням Голосіївського районного суд м. Києва від 22.08.2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. У зв'язку з досягненням пенсійного віку вона стала на облік у Пенсійному фонді України, як непрацездатна особа, про що 21.05.2013 року їй було видано пенсійне посвідчення. Вона потребує постійного лікування та спеціального харчування, перебуває під постійним наглядом лікарів, оскільки хворіє на діабет ІІ типу, який спричиняє супутні хвороби та ускладнення. Зазначила, що відповідач має фінансову можливість надавати їй матеріальну допомогу та інших осіб на утриманні немає. Просила позов задовольнити.
Справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.
Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 47).
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України, що стверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2 від 21.05.2013 року (а.с. 51).
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет ІІ типу та отримує амбулаторне лікування (а.с. 50).
За даними довідки, виданої Державною науковою установою «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» №01/581 від 27.04.2017 року, ОСОБА_2 перебуває на посаді головного наукового співробітника наукового відділу малоінвазивної хірургії ДНУ «НПЦ ПКМ» ДУС, посадовий оклад якого складає 19 968 грн. (а.с. 53).
За правилами ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.
Оскільки судом було встановлено, що позивач досягла пенсійного віку до розірвання шлюбу, хворіє на цукровий діабет ІІ типу, що потребує постійного лікування, а також те, що відповідач має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1, у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходу), що на думку суду є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання непрацездатного колишнього члена подружжя.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.
На підставі викладеного, ст. ст. 75-77, 79, 80 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 206, 258, 263, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-
позов- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Медведівка, Волочиський район, Хмельницька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Ладиченко