справа № 399/769/17
провадження № 2/399/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Шуліки О.О., за участю секретаря судового засідання Бондаренко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області про визнання права власності на будівлю (нежитлове приміщення),

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом згідно якого прохав суд винести рішення яким, визнати за ним право власності на нежитлове приміщення (будівлю колишньої їдальні), яке знаходиться за адресою с.Успенка, вул. Республіканська,17, Онуфріївського району Кіровоградської області.

Свої вимоги мотивував тим, що він з 1980 року по 2000 рік працював, навчався та був членом колгоспу «Шлях Леніна», що знаходився в с.Успенка, Онуфріївського району, Кіровоградської області. У 1996 році колгосп «Шлях Леніна» був реорганізований в КСП «Шлях Леніна», а в 2000 році у СВК «Успенський» і в цей період він був прийнятий у члени СВК «Успенський». На даний момент ОСОБА_1 працює в місцевій ТОВ агрофірма «Терра» головним агрономом. Майновою комісією СВК «ОСОБА_2, який являвся правонаступником КСП «Шлях Леніна» при розпаюванні у 2001 році йому було виділено майновий пай на суму 12491 грн. та видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Довідкою виданої ОСОБА_2 сільською радою № 643 від 27.07.2007 року підтверджується, що на майновий пай ОСОБА_1 виділено майно, а саме нежитлове приміщення (будівлю колишньої їдальні), яке знаходиться за адресою с.Успенка, вул. Республіканська,17, Онуфріївського району Кіровоградської області. Звернувшись до реєстраційної служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області з метою проведення державної реєстрації на майно, а саме нежитлове приміщення (будівлю колишньої їдальні), яке знаходиться за адресою с.Успенка, вул. Республіканська,17, Онуфріївського району Кіровоградської області, йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому він вирішив звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, але завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без її участі позовні вимоги визнає в повному обсязі. В попередньому судовому засіданні суду пояснила, що сільська рада права позивачів не оспорювала, оскільки позивач хоче зробити ремонт в колишній їдальні і це буде краще для громадян с.Успенки, тому в попередньому судовому засіданні і прохала суд задовольнити позовні вимоги позивача.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_14 , ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ОСОБА_1 виділено майновий сертифікат в розмірі 12491 грн.

Згідно трудової книги встановлено, що позивач з 1980 року по 2000 рік працював та був членом колгоспу «Шлях Леніна», що знаходився в с.Успенка, Онуфріївського району, Кіровоградської області. У 1996 році колгосп «Шлях Леніна» був реорганізований в КСП «Шлях Леніна», а в 2000 році у СВК «Успенський» і в цей період він був прийнятий у члени СВК «Успенський».

Довідкою виданої ОСОБА_2 сільською радою № 643 від 27.07.2007 року встановлено, що на майновий пай ОСОБА_1 виділено майно, а саме нежитлове приміщення (будівлю колишньої їдальні), яке знаходиться за адресою с.Успенка, вул. Республіканська,17, Онуфріївського району Кіровоградської області.

Згідно з архівної довідки виданою начальником архівного відділу районної державної адміністрації встановлено, що в документах архівного фонду Онуфріївської районної державної адміністрації в статуті СВК «Успенський» зареєстрованому розпорядженням голови районної державної адміністрації від 30.03.2000 року № 119-р значиться, що сільськогосподарський виробничий кооператив «Успенський» є правонаступником КСП «Шлях Леніна».

Згідно витягу з реєстру щодо стану юридичної особи, встановлено, що сільськогосподарський виробничий кооператив «Успенський» припинив свою діяльність 26.12.2007 року.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» (п. 11) Верховним Судом України викладена правова позиція, відповідно до якої, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чизаконних інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. 1 та 2 ст. 4 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Представник позивача у позовній заяві та при розгляді справи не обґрунтував та не надав доказів порушення, невизнання або оспорювання свого права зі сторони відповідача ОСОБА_2 сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

Сама голова ОСОБА_2 сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області не заперечуює проти задоволення позову, пояснила, що сільська рада права позивачів не оспорювала, оскільки позивач хоче зробити ремонт в колишній їдальні і це буде краще для громадян с.Успенки, тому в попередньому судовому засіданні і прохала суд задовольнити позовні вимоги позивача.

Також слід звернути увагу, що Верховним Судом України у ряді постанов, зокрема: постанові від 24 червня 2015 року (справа № 6-318цс15); постанові від 18 листопада 2015 року (справа № 1858цс15) викладена правова позиція, у якій Верховний Суд України зазначив, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.

При цьому, за правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Отже, ст. 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

У висновках зробленому Верховним Судом України у постанові від 28 вересня 2016 року по справі № 6-1243 цс16; постанові від 14 вересня 2016 року по справі № 6-1219цс16 зазначено, що можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Тобто, у даній справі позивачі повинні довести, що право власності на спірний обєкт нерухомості у них виник у вставленому законом порядку, а відповідач ОСОБА_2 сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області оспорює чи заперечує дане право.

Однак, матеріалами справи доводиться виникнення права спільної часткової власності позивача на майно реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства (свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства), однак відсутні дані про виникнення у позивачів права власності на нежитлового приміщення (колишньої їдальні) № 3, що знаходиться за адресою вул. Республіканська, 17, с. Успенка, Онуфріївського району Кіровоградської області та, що ОСОБА_2 сільська рада Онуфріївського району Кіровоградської області, оспорює право позивача на вищевказаний обєкт нерухомого майна.

Крім того, після проведення паювання майна, власність змінила свою форму із колективної на спільну часткову.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Разом з тим, суд звертає увагу, що оскільки після проведення паювання майна, власність змінила свою форму із колективної на спільну часткову, а відносини між співвласниками майна регулюється, зокрема, нормами Цивільного Кодексу України глави 26 розділу І книги третьої (чи відповідними нормами ЦК України 1963 року, якщо поділ відбувався до набрання чинності ЦК України).

Крім того, ч. 2 ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (із наступними змінами і доповненнями) майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени у частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до ч. 3 ст.9 зазначеного Закону у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Підпунктом «а» пункту 1 Указу Президента України від 03.12.1999р. №1529/99, а також пунктом 1 Указу Президента України від 29 січня 2011 року № 62/2001 передбачено забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями, вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину, виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств на час виникнення правовідносин був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14.03.2001р. №62 "Про затвердження порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" , зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за № 306/5496, який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11.04.2013р. №253 "Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів" , зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за № 673/23205.

Відповідно до пункту 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого вказаним Наказом визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться комісією на підставі рішення Зборів одним із зазначених способів:

- за структурою пайового фонду майна;

- конкретним майном за взаємною згодою членів КСП;

- на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону.

Член КСП має право вимагати виділення майнового паю, а підприємство вирішувати питання про його склад, структуру і спосіб виділення. Законодавством передбачено дотримання прав та інтересів обох сторін під час видачі-отримання майнового паю в разі виходу громадянина з КСП.

Крім того, відповідно до п. 15 Порядку виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

На даний час, як вбачається з положень Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та постанови КМ України від 25.12.2015р. № 1127 „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для державної реєстрації права власності у звязку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств державному реєстратору подаються:

1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою;

2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Таким, чином, співвласники розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі визначеному рішенням зборів співвласників паїв або у порядку виділу своєї частки із спільного майна шляхом пред'явлення позову до всіх інших співвласників на підставі положень ЦК України та інших норм законодавства, які регулюють відносини між членами спільної часткової власності.

За змістом ст. ст. 12 і 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому суд при розгляді справи сприяв поданню представником позивача прийнятних та переконливих доказів на обґрунтування заявлених позивачем вимог. Проте всупереч цьому представник позивача не довів суду тих обставин, на які вони посилалися, як на підтвердження пред'явленого позову.

Не надано суду доказів про те, що позивачу виділено саме у натурі нежитлове приміщення ( колишнью їдальні) та виникнення на неї права, як на окремий обєкт нерухомого майна, щодо якого він заявив вимогу.

Також не підтверджується матеріалами справи те, що у відповідача виникло права власності на вказане у позові нежитлове приміщення ( колишньої їдальню).

Довідка видана ОСОБА_2 сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області про вартість переданого майна від 27.07.2007 року та інші матеріали жодним чином не свідчать про виділення позивачам у натурі нежитлового приміщення ( колишньої їдальні), в наслідок якого відбулося припинення правового режиму спільної часткової власності на майно реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства.

Отже, позов не є доведений належними і допустимими доказами.

Суду не надано достатніх належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували наявність порушення цивільного права позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12,13, 259, 263, 264-265, 267, 268 ЦПК суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області про визнання права власності на будівлю (нежитлове приміщення)- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення . Учасники справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26.02.2018 року.

Суддя О.О. Шуліка