Справа №766/2314/16-ц
Пров. №2/766/4150/18
07 лютого 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Хайдарової І.О.,
секретар Сікорська Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради орган опіки та піклування, Херсонська міська рада, про усунення перешкод у користуванні власністю,-
Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просили усунути їм перешкоди у користуванні однокімнатною квартирою, загальною площею 42,48 кв.м., житловою площею 25,38 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 права користування вказаним житловим приміщенням; та зняти їх з реєстраційного обліку.
Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідачі повторно в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Квартира АДРЕСА_2 належить по 1/2 на праві власності позивачам ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвами від 03.03.2016 року та 16.03.2016 року, зареєстрованих в реєстрі за №552, 462.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
Відповідно до акту державного виконавця від 04.01.2016 року складеного державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №48785074 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ДІУ боргу у розмірі 323598,91 грн. в присутності понятих за участю власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 встановлено, що квартира не придатна для проживання, по всій квартирі сліди копоті та пожежі.
При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі мали об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивачі не чинили, майно та речі відповідачів в квартирі відсутні, квартира взагалі не придатна для проживання, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкаючи в спірній квартирі, без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб (далі - орган реєстрації).
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання
Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому відповідачі додатковому визнанню такими, що підлягають зняттю з реєстраційного обліку не підлягають, та в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 258, 259, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради орган опіки та піклування, Херсонська міська рада, про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перешкоди у користуванні однокімнатною квартирою, загальною площею 42,48 кв.м., житловою площею 25,38 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 права користування вказаним житловим приміщенням.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СуддяІ. О. Хайдарова