Справа № 639/5160/17
Провадження № 2/639/315/18
02 березня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/5160/17 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер його батько ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач звернувся до Харківської державної нотаріальної контори № 5 із заявою про прийняття спадщини. Брат позивача ОСОБА_2, який є також спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1
Спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2
Проте, 04.08.2016 позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як зазначає ОСОБА_1, йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт наявності у спадкодавця вище зазначеного будинку у приватній власності.
У зв'язку з викладеним позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
22.01.2018 ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано з КП "Харківське бюро технічної інвентаризації" належним чином завірену копію інвентаризаційної справи щодо житлового будинку АДРЕСА_3 для долучення до матеріалів справи.
Позивач та представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, 02.03.2018 подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій підтримали в повному обсязі позовні вимоги, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з'явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав.
Третя особа ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позову не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, зі згоди позивача , ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
За змістом ст. 13 Ковенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
З матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого 10.07.1956 (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що 29 липня 2015 року складено відповідний актовий запис № 1570, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 9).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1.
Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.01.2014 по справі № 639/6726/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку, визнано за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року його матері, ОСОБА_6, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_5 (а.с. 19-21).
Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3, у зв'язку з чим ОСОБА_1 подав відповідні документи до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори для оформлення його спадкових прав за законом після смерті батька, однак постановою державного нотаріуса П'ятої ХДНК ГТУЮ у Харківській області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2016 за вих. № 2216/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок № 32 по провулку Ушинського в м. Харкові, у зв'язку з тим, що спадкоємцем не надано документ, який підтверджує право власності спадкодавця - ОСОБА_3 (а.с. 66).
Крім того, з вказаної постанови державного нотаріуса вбачається, що у матеріалах спадкової справи № 30/2016р., що була заведена після смерті ОСОБА_3, знаходиться, зокрема, заява, зареєстрована в книзі обліку спадкових справ ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 46, від імені ОСОБА_2 про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця - ОСОБА_1 (а.с. 66).
Відповідно до ст.ст. 1216, 1220-1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 328 ЦК України однією з підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Оскільки склад спадщини згідно ст. 1218 ЦК України визначається на момент відкриття спадщини, до спадкоємця перейде частка спадкодавця в тому обсязі, в якому вона існує на цей момент.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.
Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів", рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.
Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.
У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_5 та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.(а.с.7-8, 66).
За таких обставин, відсутність державної реєстрації на спадкове майно, не позбавляє позивача права на спадкування.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 його батька ОСОБА_3, яка належала йому на праві особистої власності на підставі свідоцтва Житлового експлуатаційного об'єднання Жовтневого району м. Харкова від 03.03.1982 про право особистої власності на домоволодіння.
Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_6) право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 його батька ОСОБА_3, яка належала йому на праві особистої власності на підставі свідоцтва Житлового експлуатаційного об'єднання Жовтневого району м. Харкова від 03.03.1982 про право особистої власності на домоволодіння.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 02.03.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк