Постанова

Іменем України

25 січня 2018 року

м. Київ

справа № 408/4661/15-ц

провадження № 61-1733 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., ЧернякЮ. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач за первісним позовом - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер»,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_6,

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області у складі колегії суддів: Коротких О. Г., Авалям Н. В., Орлова І. В., від 04 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2015 року ОСОБА_4. пред'явила позов до ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер», про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 обіймає посаду заступника голови Біловодської районної державної адміністрації Луганської області, сумлінно ставиться до виконання своїх службових обов'язків, має великий авторитет. Відповідач ОСОБА_6 у мережі Інтернет тривалий час поширює недостовірну інформацію, яка принижує її честь, гідність, ділову репутацію, як людини і державного службовця, що призвело до погіршення її стану здоров'я.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просила: визнати недостовірною інформацію стосовно неї, а саме: що вона є корупціонером, «сепаратистом», отримувала будь-які «откати» від працівників Біловодської лікарні; організовувала та фінансувала проведення «референдуму» у м. Біловодськ; брала участь у проведенні автопробігу з «триколором», піднімала «триколор» над Біловодською районною державною адміністрацією та інше, що принижує її честь, гідність і ділову репутацію, оскільки зазначена інформація є неправдивою і непідтвердженою; заборонити ОСОБА_6 розповсюджувати вказані відомості стосовно ОСОБА_4 у подальшому як такі, що не відповідають дійсності, у будь-якій формі та в будь-якій спосіб (у засобах масової інформації, книговиданні, друкованій, усній, електронній, ауді-, відео-, Інтернет виданнях); зобов'язати ОСОБА_6 протягом 10 днів від дня набрання рішенням законної сили спростувати оприлюднену інформацію у мережі Інтернет на власній сторінці «Фейсбук» шляхом розміщення на персональній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» тексту, який спростовує інформацію, викладену ОСОБА_6, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 Крім того, на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4. просила стягнути з ОСОБА_6 на свою користь 15 000 грн.

У грудні 2015 року ОСОБА_6 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Зустрічний позов мотивовано тим, що ОСОБА_4, зловживаючи своїм службовим становищем, вчиняла дії щодо організації незаконного звільнення колишнього головного лікаря Біловодської центральної районної лікарні, чоловіка ОСОБА_6, здійснювала моральний тиск на колишніх працівників Біловодської центральної районної лікарні: бухгалтера ОСОБА_7 та її заступника ОСОБА_8, з метою отримання компрометуючої інформації щодо головного лікаря.

Позивач вважає, що протягом трьох років ОСОБА_4. негативно ставиться до її родини, причетна до незаконних звільнень з роботи її та чоловіка. ОСОБА_4, має безпосереднє відношення до написання статті «Перевертыши» у газеті «Вісті Біловодщини», скріншотів, ніби-то, на її (ОСОБА_6.) сторінці у «Фейсбук», що спричинило їй моральну шкоду, на відшкодування якої вона просила стягнути з відповідачки на свою користь 100 000 грн.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 27 липня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_6 щодо ОСОБА_4 про те, що вона є сепаратистом, отримувала «відкати» від працівників Біловодської центральної районної лікарні, організовувала та фінансувала референдум у смт. Біловодськ, брала участь у проведенні автопробігу з «триколором», піднімала «триколор» над Біловодською районною державною адміністрацією та інше, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, так як вона є неправдивою і непідтвердженою.

Зобов'язано ОСОБА_6 спростувати оприлюднену інформацію у місцевій газеті «Біловодські вісті» протягом десяти календарних днів з дати набрання рішенням законної сили. У відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 стягнуто 1 000 грн.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 01 серпня 2016 року суд вніс виправлення в рішення Біловодського районного суду Луганської області від 27 липня 2016 року. Оскільки газета не є учасником процесу, суд ухвалив вважати правильним «Зобов'язати ОСОБА_6 спростувати оприлюднену інформацію на персональній сторінці «Фейсбук» у соціальній мережі Інтернет протягом десяти календарних днів з дати набрання рішенням законної сили».

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю факту розповсюдження ОСОБА_6 неправдивої і недостовірної інформації щодо ОСОБА_4 через мережу Інтернет на персональній сторінці «Фейсбук». Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 04 листопада 2016 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 27 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у матеріалах справи міститься пояснення третьої особи у справі - товариства з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер», стосовно того, що у них відсутні дані про власника доменного імені, і, щоб отримати таку інформацію, необхідно звернутися до реєстратора такого доменного імені. Така інформація є доступною будь-якій особі через мережу Інтернет. ОСОБА_4 не довела належність сторінки в Інтернеті ОСОБА_6, яка заперечувала щодо належності їй сторінок.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_6 заявила позов до ОСОБА_4 як до службової особи, яка діяла у своїх інтересах і в інтересах третіх осіб, які не надавали їй таких повноважень. Предмет спору не пов'язаний з первісним позовом, тому не підлягає задоволенню за необґрунтованістю заявлених вимог.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просила скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що саме ОСОБА_6 розповсюджувала у мережі Інтернет на своїй сторінці у «Фейсбук» та на телебаченні стосовно ОСОБА_4 недостовірну інформацію, яка порочить її честь та гідність.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 січня 2018 року справу за позовом ОСОБА_4. до ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер», про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова), під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Згідно з пунктом 19 Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до пункту 15 вищевказаної постановиюридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом апеляційної інстанції установлено, що ОСОБА_6 систематично, тривалий час протягом 2015 року зверталася до правоохоронних органів, Генерального прокурора України та інших органів державної влади з інформацією про скоєння заступником голови Біловодської районної державної адміністрації ОСОБА_4 тяжких і особливо тяжких злочинів, а саме: проведення «антимайдана» в січні 2014 року, сприяння проведенню референдуму у травні 2014 року, підняття «Триколора» над Біловодською районною державною адміністрацією, у корупційних зв'язках, а також як куратор від медицини скоює злочини разом з головним лікарем Біловодської центральної районної лікарні ОСОБА_9 по розкраданню майна району, лікарні, отримуючи щоденні «відкати» від подружжя ОСОБА_9 та інше. Зазначена інформація була викладена у мережі Інтернет.

Відповідно до пояснень третьої особи - ТОВ «Хостмайстер»,у них відсутні дані про власника доменного імені, і, щоб отримати таку інформацію, необхідно звернутися до реєстратора такого доменного імені. Така інформація є доступною будь-якій особі через мережу Інтернет за протоколом WHOIS або HTTP (а. с.179 т. 1).

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_4 не довела належність сторінки у мережі Інтернет ОСОБА_6, яка постійно заперечувала факт належності їй сторінок, скріншоти яких додано до справи як письмові докази. Виходячи з цього, відсутні підстави для зобов'язання спростувати інформацію та відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до частини другої статті 123 ЦПК України, 2004 року, зустрічний позов приймається до розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_6, пред'явила позов до ОСОБА_4. як до службової особи, яка діяла у своїх інтересах і в інтересах третіх осіб, які не надавали їй таких повноважень. Предмет спору -вимога про відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_4, яка вчиняла дії щодо організації незаконного звільнення з роботи її та її чоловіка, а також колишніх працівників Біловодської центральної районної лікарні: ОСОБА_7 та її заступника ОСОБА_8

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що предмет спору за позовом, заявленим ОСОБА_6 не пов'язаний з первісним позовом, а тому не може розглядатися, як зустрічний, і не підлягає задоволенню за необґрунтованістю заявлених вимог.

За таких обставин доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 04 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д.Луспеник

Ю.В. Черняк