Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2908/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі судді Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

представника третьої особи ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про виселення з житлового приміщення разом з неповнолітніми дітьми, третя особа Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області в якості органу опіки і піклування

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів, в якому просять виселити ОСОБА_6 з дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, із житлового будинку, що знаходиться за адресою: 34500, Рівненська область, м. Сарни, вул. Чкалова, 4а.

Позивачами була подана заява про збільшення позовних вимог у справі, зокрема просили виселити ОСОБА_6 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, із житлового будинку, що знаходиться за адресою: 34500 Рівненська обл., м. Сарни, вул. Чкалова, 4а, належного на праві власності ОСОБА_2, без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог вказують, що в належному позивачу ОСОБА_2 на праві власності будинку зареєстровані невістка ОСОБА_6 з дітьми: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Був зареєстрованим також і син позивачів ОСОБА_10 - чоловік ОСОБА_6, який є батьком ОСОБА_8 і ОСОБА_9- котрий помер 20 лютого 2014 року. Після смерті сина відповідачка постійно чинить позивачам перешкоди в користуванні житловим будинком, псує будинок та унеможливлює спільне з позивачами проживання в будинку.

З огляду на що, позивачі звернулися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2016 року в справ: № 572/1387/16-ц позовні вимоги задоволено частково, усунуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, перешкоди у здійсненні права користування садибним (індивідуальним; житловим будинком, розташованим в м. Сарни по вул. Чкалова, 4а Рівненської області, який належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом вселення. Зобов'язано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, не чинити ОСОБА_2 перешкоди в користуванні належним ОСОБА_2 житловим будинком з надвірними будівлями по вул. Чкалова, 4а Рівненської області. В задоволенні позовних вимог в частині вселення ОСОБА_5 в будинок по вул. Чкалова, 4а Рівненської області та зобов'язанні ОСОБА_6 не чинити їй перешкод у користуванні вказаним будинком відмовлено, оскільки остання не зверталась до суду з вказаними позовними вимогами.

Однак після вселення позивачів в будинок вказують, що відповідачка своєю поведінкою робить проживання в будинку нестерпним, внаслідок чого у відповідачів погіршилося здоровя, підвищується тиск тощо.

ОСОБА_6 неодноразово била ОСОБА_3, внаслідок чого остання вимушена була звертатися до поліції та Сарненської ЦРЛ. Відповідачка неодноразово била і дочку позивачів ОСОБА_5 на території господарства по вул. Чкалова, 4а в м. Сарни Рівненської області за те, що дочка сказала їй, щоб вона не чинила перешкод батькам у користуванні будинком.

Постановою № 2 від 26 лютого 2016 року по справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сарненської міської ради громадянку ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП за те, що ОСОБА_6 відмовилась впускати власників будинку в будинок, що в м. Сарни, вул. Чкалова, 4а.

Крім того, живучи в у будинку, відповідачка псує його та робить непридатним для проживання, постійно допускала заборгованість з оплати комунальних послуг, що підтверджується, зокрема, довідкою ТОВ «Рівнегаззбут» № 238 від 23.03.2016 року.

За весь час проживання в будинку відповідачка з 2010 року жодного разу не здійснювала поточний ремонт будинку. Внаслідок цього відповідно до Висновку КП «Рівненське ОБТІ» N° 345/513 технічний стан житлового будинку істотно погіршився. Вказаний висновок містить повний перелік численних ушкоджень будинку станом на 30.09.2015 року, яких він зазнав внаслідок псування його відповідачкою та відсутністю догляду за ним з її боку.

З огляду на вищевикладене, позивачі вказують, що для відновлення порушених прав позивачів необхідним є виселення відповідача з неповнолітніми дітьми із даного житлового будинку.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представники позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Пояснили, що враховуючи те, що будинок знаходиться в аварійному стані, необхідно виселити відповідача з неповнолітніми дітьми з вказаного будинку.

Відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, пояснила, що з 2008 року проживала у будинку її покійного чоловіка, що по вул. Чкалова, 4а в м. Сарни Рівненської області. З 2010 року була офіційно зареєстрована за вказаною адресою, доньки також зареєстровані у вказаному будинку. З того часу, коли помер її чоловік з 2014 року, між нею та батьками покійного чоловіка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникають конфліктні ситуації у звязку з тим, що її не вважають законним співвласником будинку та будь-яким способом намагаються виселити її та дітей з будинку. В 2014 році ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зверталися з позовами до суду. Однак, згідно рішень суду відповідач та її діти мають право на проживання у житловому будинку, що по вул. Чкалова, 4а в м. Сарни Рівненської області, оскільки вони на законних підставах там зареєстровані. Проте ОСОБА_3 та ОСОБА_2, всупереч рішенням суду, не впускають її на територію земельної ділянки та будинку. Крім того останні відключили будинок від газопостачання та відрізали електропроводи до будинку аби зробити його непридатним для життя. Таким чином, позивачі створили нестерпні умови для проживання, довели будинок до аварійного стану, скандали провокували позивачі, щоб мати підставу звернення до суду з позовом. Вважає, що вона та її діти мають право на проживання у будинку по вул. Чкалова, 4а в м. Сарни Рівненської області, так як офіційно були зареєстровані у вказаному помешканні.

Представник третьої особи Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області в якості органу опіки і піклування служби у справах дітей ОСОБА_7, позов не визнав, пояснив, що позивачі ініціювали звернення до служби щодо неналежних умов проживання дітей у 2016 році, проте умови проживання були задовільні. Відповідач та діти зареєстровані в будинку і мають право користуватися будинком незалежно від того, чи придатний він до проживання.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2008 року в справі № 2-287/08 визнано за ОСОБА_2 право власності за законом на житловий будинок і надвірні будови, розташовані в м. Сарни по вул. Чкалова, 4а Рівненської області після смерті батька ОСОБА_11, який помер 24 квітня 1985 року.

Як вбачається з Витягу КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18376276 від 04.04.20008 року, ОСОБА_2 є власником вказаного житлового будинку.

Згідно висновку від 30.09.2015 року №345/513 про технічний стан житлового будинку по вул. Чкалова, 4а в м. Сарни Рівненської області експлуатація елементів будинку можлива при умові проведення їх ремонту.

Згідно довідки, виданої Сарненським УЕГГ ПАТ «Рівнегаз» ОСОБА_2, який є власником будинку, за адресою м. Сарни по вул. Чкалова, 4, про те, що за даними абонентної служби даний будинок від системи газопостачання відключений 21.04.2015 року в звязку з заборгованістю в сумі 1596,98 гривень.

Згідно постанови №2 по справі про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2016 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті Сарненської міської ради встановила, що 20.01.2016 року о 18.30 годині ОСОБА_6 відмовилася впускати власників будинку в будинок, що по вул. Чкалова, 4-а в м. Сарни Рівненської області, чим здійснила своє право всупереч встановленого законом порядком, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 186 КУпАП. Відповідно до якої ОСОБА_6 притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді попередження.

Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2016 року №572/1387/16-ц усунено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, перешкоди у здійсненні права користування садибним (індивідуальним) житловим будинком, розташованим по вул. Чкалова, 4а в м. Сарни Рівненської області, який належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом вселення; зобовязано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, не чинити ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкоди в користуванні належним ОСОБА_2 житловим будинком з надвірними будівлями по вул. Чкалова, 4-а, в м. Сарни Рівненської області.

Згідно акту державного виконавця від 14 червня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вселено в житловий будинок по вул. Чкалова, 4а в м. Сарни Рівненської області, що належить ОСОБА_2, зобовязано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкод в користуванні належним ОСОБА_2 житловим будинком.

Згідно акту державного виконавця від 22.06.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно вселено в житловий будинок по вул. Чкалова, 4-а в м. Сарни Рівненської області, зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні належним ОСОБА_2 житловим будинком з надвірними будівлями по вул. Чкалова, 4-а в м. Сарни Рівненської області.

На неодноразові звернення позивачів до Сарненського відділу поліції висновками від 26 квітня 2015 року, 12 грудня 2015 року, 10 лютого 2016 року, 22 лютого 2016 року, 25 червня 2016 року, 12 липня 2016 року припинено розгляд по їх зверненню.

Згідно висновку експерта №55 від 17 березня 2016 року ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, термін заподіяння таких ушкоджень може відповідати 15 березня 2016 року.

Згідно висновку експерта №177 від 01 липня 2016 року ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, термін заподіяння таких ушкоджень може відповідати 30 червня 2016 року.

Згідно висновку експерта №178 від 01 липня 2016 року ОСОБА_3 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, термін заподіяння таких ушкоджень може відповідати 30 червня 2016 року.

З відповіді ГУ НП в Рівненській області від 20.07.2016 року №5623/24/02-2016 вставлено, що СВ Сарненського відділу поліції ГУ НП проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000293 від 16.03.2016 року за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке 25.03.2016 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно відповіді Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації вих..№1-40 від 26.07.2017 року станом на 01.01.2013 року право власності на обєкти нерухомості, які знаходяться в м. Сарни Рівненської області, а саме: квартира АДРЕСА_1, зареєстровано 1/5 частки за ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Рівненською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці 01.11.1995 року згідно розпорядження органу приватизації №13 від 27.10.1995 року, про що зроблений запис в реєстровій книзі бюро по м. Сарни 21-98-1503.

Згідно висновку від 30 березня 2017 року по повідомленню ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_6 не може потрапити до будинку по вул. Чкалова, 4а в м. Сарни Рівненської області, оскільки в ньому замінений замок у вхідних дверях, а її речі знаходилися на вулиці біля цих дверей. ОСОБА_3 пояснила, що даний будинок невістці не належить і вона там не проживає, з цієї причини вона не впускає невістку до даного будинку. Розгляд вказаних матеріалів припинено за відсутності даних про вчинення правопорушення.

Також згідно відповіді Сарненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області від 03.04.2017 року №4804/205-17 до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення ОСОБА_6 внесене не було, оскільки за результатами даного повідомлення вбачається цивільно-правовий спір, що вирішується в судовому порядку.

На звернення ОСОБА_2 від 07.06.2017 року №02/16-930 щодо видачі акту (довідки) підтвердження факту не проживання ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 не відносяться до відання органів місцевого самоврядування.

Згідно постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобовязання виключити запис реєстрацію місця проживання фізичної особи, а саме ОСОБА_6 та її двох малолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року вказану постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2015 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтями 116 та 157 ЖК України визначено, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до пунктів 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 р. за № 2, при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового Кодексу осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів.

Позивачами не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Крім того, виселення з квартири відповідача, як того вимагають позивачі, призведе по порушення прав її неповнолітніх дітей.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.90 року, ратифікована Україною 27.02.91 року, набрала чинності для України 27.09.91 року (далі по тексту - Конвенція), Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї.

За ч. 1 ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 27 Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

За таких обставин, заявлений позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 265 ЦПК України, ст.116, 157 Житлового кодексу Української РСР, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) НОМЕР_1), ОСОБА_3 місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) НОМЕР_2) до ОСОБА_6 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) НОМЕР_1) про виселення з житлового приміщення разом з неповнолітніми дітьми без надання іншого житлового приміщення відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складений 05.03.2018 року.

Суддя: