Справа № 277/564/17
Номер рядка звіту 30
"01" березня 2018 р. смт. Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючої - судді Прищепи Т.П.
за участю секретаря с/з ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду смт Ємільчине цивільну справу за позовом керівника Новоград Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,-
Керівник Новоград Волинської місцевої прокуратури звернувся до суду з вищенаведеним позовом.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що вироком Олевського районного суду Житомирської області від 09.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано покарання у виді пяти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки шість місяців. Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 09.06.2016 року набрав законної сили 09.07.2016 року.
В ході судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до нейрохірургічного відділення клінічної лікарні ім. О.Ф.Гербечевського Житомирської обласної ради. На його лікування в період з 04.06.2015 року по 25.06.2015 року включно було витрачено 6384,21 грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації кошти, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 6384,21 грн.
В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, направив до суду заяву та просив провести розгляд цивільної справи без участі представника департаменту.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.
23 травня 2015 року біля 00:00 год. ОСОБА_2 у с. Тайки, Ємільчинського району Житомирської області, по вул. 1-Травня, на подвір'ї будинку № 7, на ґрунті особистих неприязних відносин, наблизився до ОСОБА_3 та умисно наніс йому один удар кулаком руки в обличчя, від чого останній втратив рівновагута впав на землю і втратив свідомість. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 умисно наніс ОСОБА_3 численні удари руками та ногами по різних частинах тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: крововиливу під тверду мозкову оболонку, що ускладнилася набряком та дислокацією головного мозку, саден на голові, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення, та множинних саден на тулубі, верхніх та нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вказані обставини були встановлені під час розгляду кримінального провадження, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та підтверджуються вироком Олевського районного суду Житомирської області від 09.06.2016 у справі № 287/102/16-к.
Зазначеним вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та застосовано покарання у виді пяти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки шість місяців. Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 09.06.2016 року набрав законної сили 09.07.2016 року.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В силу з положеннями ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікуванні потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету та їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості лікування.
Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.
В період з 04.06.2015 року по 25.06.2015 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні клінічної лікарні ім. О.Ф.Гербечевського Житомирської обласної ради, загальна вартість його лікування становить 6384,21 грн, що підтверджується довідкою клінічної лікарні ім. О.Ф.Гербечевського Житомирської обласної ради від 11.02.2016 року № 01/2033. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов керівника Новоград Волинської місцевої прокуратури є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого ОСОБА_3 у розмірі 6384,21 грн.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, відповідно до якої органи прокуратури повинні сплачувати судовий збір при здійсненні представницьких повноважень.
Разом з тим, відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 263, 265, 268, 273, 279, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов керівника Новоград Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Ємільчинським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_4