РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

при секретарі Лєдової А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу № 335/14350/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2017 до суду надійшов цивільний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач), за участю третьої особи ОСОБА_3, в якому позивач просить суд:

- визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою 58 в будинку 58 по вулиці Патріотичній у м. Запоріжжі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2017 року, позивач є власником ? частини квартири № 58 у житловому будинку № 58 по вулиці Патріотичній в м. Запоріжжя. Інша ? частина квартири належить його дружині ОСОБА_3 Зазначену квартиру позивач і третя особа придбали у ОСОБА_4, який знявся з реєстрації за адресою придбаної квартири. В той же час, в квартирі залишився зареєстрованим брат колишнього власника квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає в квартирі з 2012 року, але, в порушення вимог законодавства, не змінив реєстрацію свого місця проживання.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву від 23.01.2018 про розгляд справи за його відсутності.

У судові засідання, призначені на 25.01.2018 та 19.02.2018 відповідач ОСОБА_2 не з'явився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований були направлені судові повістки. На адресу суду повернулась поштова кореспонденція з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». У зв'язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву від 23.01.2018 про розгляд справи за її відсутності.

19.02.2018 до суду надійшла заява представника позивача адвоката ОСОБА_5, у якій представник просить суд розглянути справу без участі позивача та його представника. Фіксацію процесу просить не проводити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, 27.10.2017 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_1 і ОСОБА_3, по 1/2 частці кожному, у власність квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу від 27.10.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 1356; витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2017 року №101783620 (а.с. 4-6).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у 2014 році зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 09.11.2017 року за вих. № 04-07/3/22889 (а.с. 7) та відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області від 04.12.2017 року №335/143/17 (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України унормовано, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч. 1). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2).

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, ОСОБА_2 з 2012 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживає на території Російської Федерації, не заперечує, щоб його зняли з реєстраційного обліку за вказаною адресою, так як не має можливості прибути особисто, що підтверджується заявою ОСОБА_2 від 31.10.2017 року, посвідченою нотаріально тимчасово виконуючою обов'язки нотаріуса міста Москви ОСОБА_7, яка зареєстрована у реєстрі № 2-4120 (а.с. 8).

Додатково факт не проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_8, яка проживає у квартирі 53 та ОСОБА_9, який проживає у квартирі 57 зазначеного будинку (а.с. 9,10).

З огляду на викладене, враховуючи норми ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом повністю.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією №480 від 20.11.2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640,00 грн. судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 263265, 268, 273, 280282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 58 в будинку № 58 по вулиці Патріотичній у місті Запоріжжі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СВ, № 901439, виданий Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області 18.01.2005 року) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя І.П. Соболєва