Провадження 2/752/1411/18
РІШЕННЯ Іменем України

заочне

14.02.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря судового засідання Литвиненко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що 02.07.2016 року о 07-40 год. в м. Києві по вул.. Столичне Шосе ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шевролет» д.н.з.НОМЕР_2, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію автомобілю «Опель» д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який різко змінив напрямок руху та здійснив наїзд на перешкоду, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. За наслідками даної дорожньо - транспортної пригоди, оскільки відповідальність відповідача ОСОБА_3 було застраховано, згідно страхового поліса № АЕ8207303 у відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», позивачу останнім було сплачено страхове відшкодування в розмірі 82000 грн. Позивач вважає, що його витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого за наслідками зазначеної вище дорожньо - транспортної пригоди автомобіля «Опель» д.н.з.НОМЕР_1 становлять 137533 грн. 74 коп., а тому відповідач ПрАТ СК «Галицька» повинен сплати на його користь різницю між 100000 грн. 00 коп. за мінусом франшизи в сумі 1000 грн., а саме суму в розмірі 17000 грн. Відповідач же ОСОБА_3, як вважає позивач, повинен йому відшкодувати 45080 грн. 00коп., що є різницею між фактичною вартістю відновлювального ремонту в розмірі 135533,74 грн. та 100000 грн. лімітом виплати страхового відшкодування. Позивач також вважає, що йому було заподіяно за наслідками зазначеної вище дорожньо - транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. та просить її стягнути з відповідача ОСОБА_3

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Просив стягнути з відповідачів судові витрати та витрати на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 для розгляду спарви не з»явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідач ПрАТ СК «Галицька» про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник до суду не з»явився, надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судова повістка, яка міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомим. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підляга єчастковому задоволенню за наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено, що 02.07.2016 року о 07-40 год. в м. Києві по вул.. Столичне Шосе ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шевролет» д.н.з.НОМЕР_2, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію автомобілю «Опель» д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який різко змінив напрямок руху та здійснив наїзд на перешкоду, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2016 року, ОСОБА_3 було визнано винним та накладено адміністративне стягнення (а.с.9).

Відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ8207303, відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ СК «Галицька» (а.с. 10).

ОСОБА_1 04.07.2016 року звернувся до ПрАТ СК «Галицька» із повідомленням про страховий випадок, що підтверджується відповідною заявою (а.с.11).

Відповідно до рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.06.2017 року, на рахунок ОСОБА_1 15.11.2016 року були перераховані кошти в сумі 82000 грн. (а.с.12).

Відповідно до актів виконаних робіт та інших документів відновлювального ремонту вбачається, що ОСОБА_1 витратив на ремонт транспортного засобу суму в розмірі 137533 грн. 74 коп., що підтверджується відповідними рахунками фактурами та актами виконаних робіт (а.с.13-21).

Відповідно до ст.. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала в зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються вирати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законом.

Згідно із ст.. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що позивачем здійснено всі необхідні дії та надано належні документи по проведеному відновлювальному ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Стороною відповідача не подану суду жодних належним та допустимих доказів, які спростовували інформацію щодо вартості проведеного відновлювального ремонту, пред»явлену позивачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що розмір страхового відшкодування, якій підлягає виплаті позивачу, враховуючи умови страхового полісу, становить 100000,00 грн. Враховуючи те, що фактично відповідачем ПрАТ СК «Галицька» частково було сплачено страхове відшкодування в розмірі 82000 грн., то розмір страхового відшкодування, якій підлягає стягненню становить 17000 грн., виходячи із наступного розрахунку: 100000 грн. - 1000 грн. (сума франшизи) - 82000 грн. (сума фактичної виплати).

Стосовно заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 суд зазначає, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного:

Так, ч. 1 ст. 22 ЦК України, позивачу, як особі, якій завдано збитків у зв»язку із пошкодженням майна, гарантовано право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч. 2. ст. 22 ЦК України визначено, що, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, враховуючи те, що вартість проведеного відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіля Опель складає 137533 грн. 74 коп., а розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті з відповідача ПрАТ СК «Галицька» складає 100000,00 грн., то розмір матеріальної шкоди, якій підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 становить різницю: 137533 грн. 74 - 100000,00 грн. = 38533 грн. 74 коп.

Суд приймає до уваги правову позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеної в Постанові від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15, в якій вказано, що якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов»язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов»язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов»язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов»язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності».

Такий же правовий висновок Верховним Судом України Суду було зроблено в Постанові від 26.10.2016 року під час розгляду іншої цивільної справи №6-594цс16.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача до відповідача ОСОБА_3 про стягнення розміру шкоди в сумі 38533 грн. 74 коп. підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та законною.

Разом з тим, суд, віддповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди, оскільки з вини відповідача ОСОБА_3 порушений уклад життя позивача та внесено в нього зміни.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер та тривалість страждань, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду в сумі 1000 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір та витрати на отримання правової допомоги в рівних частиних.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 1167, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_3 про стягнення коштів, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Галицька» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме суму в розмірі 38533 (тридцяти восьми тисяч п»ятисот тридцяти трьох) грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Галицька» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 340 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Галицька» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3000 (трьох тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3000 (трьох тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Чередніченко