Справа № 303/7022/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2018 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого судді Довжанин В.М.

секретар Фозекош І.І.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно діловий портал «Мукачево.Нет» про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно діловий портал «Мукачево Нет» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позовні вимоги мотивує тим, що 21.11.2016 на сторінці відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції у соціальній мережі Facebook розмістили повідомлення, які містили інформацію, що безпосередньо стосувалися позивача, дана інформація є неправдивою та порочить його честь і гідність, а саме:

«ОСОБА_5 ймовірних причетних до крадіжки в супермаркеті впізнали міського депутата (ВІДЕО).

Заявниця, продавчиня місцевого магазину, повідомила правоохоронцям, що під час робочої зміни у неї вкрали мобільний телефон. Полісмени переглянули камери спостереження, на яких побачили, як група осіб, розраховуючись за придбані товари, непомітно привласнила мобільний телефон, залишений жінкою на робочому місці. За попередньою інформацією, серед осіб, причетних до крадіжки, можливо був депутат міської ради. Відео з камер спостереження» (https://www.facebook.com/zakpolice/posts/40070).

Оспорювана позивачем інформація була розповсюджена ТзОВ «Інформаційно-діловим порталом «Мукачево.Нет», а саме ОСОБА_3, який є автором даних статей та засновником ТзОВ «Інформаційно -діловий портал «МукачевоНет», де змінено контекст інформації і відбулося її подальше перекручення.

Зокрема, було вказано: «екіпаж патрульних прибув на виклик близько 20:32 до магазину "Кошик" по вул. Парканія, 2. Полісмени одразу опитали потерпілу, в якої вкрали телефон Самсунг, та передивились камери відео спостереження, в результаті чого встановили особу правопорушника».

За інформацією поліції, яка була оприлюднена у чаті, де патрульні розсилають оперативну інформацію журналістам, було вказано, що крадіжку здійснив депутат Мукачівської міської ради.

У Мукачівському міськвідділі поліції поки не підтвердили, хто саме вкрав телефон і чи був це депутат міської ради. Тобто, інформація двох правоохоронних органів не збігається.

Журналісти «Мукачево.Нет» спробують розібратись і трохи згодом оприлюднять детальну інформацію» (http://www.mukachevo.net/ua/news/view/174610).

«На відео із камер спостереження чітко видно, що телефон поцупив не депутат, але один із тих, хто зайшов у компанії депутата за пивом і вийшов разом із ним».

У розпорядженні «Мукачево.Нет» з'явилось ексклюзивне відео із камер спостереження міні-маркету "Кошик" на вулиці Парканія, де чітко видно, як саме вкрали смартфон від співробітниці закладу.

Дівчина розповіла, і це видно на відео із внутрішніх камер, що вона випадково залишила мобільний телефонна касі, де продають алкоголь. До каси підійшли троє чоловіків, серед них видно депутата ОСОБА_1, які купляли пиво.

Один з них (не ОСОБА_1) поставив на касу пиво саме туди, де стояв телефон і одночасно забрав його. Розрахувавшись за напої, компанія з депутатом пішла з магазину, а дівчина помітила крадіжку тільки через 10 хв. і зателефонувала у поліцію.

За оперативною інформацією патрульної поліції міста, ОСОБА_1 фігурує як свідок та співучасник злочину.

Як все було - дивимось на відео із камер спостережень.

Згодом патрульна поліція оприлюднила відео із камер спостереження магазину, де також чітко видно дії підозрюваних (http://www.mukachevo.net/ua/news/view/174613).

«Наразі, по справі, депутат проходить як свідок, який допоміг встановити особу, що вкрала мобільний телефон» (http://www.mukachevo.net/ua/news/view/174623).

Позивач вказує, що згідно листа Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області на адвокатський запит повідомлено, що 20 листопада 2016 року до чергової частини Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про крадіжку телефону в приміщенні магазину «Кошик 0-24» в м. Мукачево. Вказаний факт зареєстровано в журналі єдиного обліку Мукачівського ВП та зареєстровано в ЄРДР від 21.11.2017 р. з правовою кваліфікацією ч.1 ст.158 КК України. Відносно ОСОБА_1 кримінальне провадження з даного приводу не відкривалося, підозра у скоєнні даного кримінального правопорушення останньому не пред'являлася.

Враховуючи дані обставини просив суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію депутата Мукачівської міської ради ОСОБА_1, поширену через сторінку у соціальній мережі Facebook ОСОБА_4 патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції публікацію, визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію депутата Мукачівської міської ради ОСОБА_1, поширену через Інформаційно-діловий портал «Мукачево.Нет» ОСОБА_3 публікацію, а також зобовязати ОСОБА_4 патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили на сторінці у соціальній мережі Facebook, зареєстрованій від їх імені, видалити вказані в позовній заяві інтернет-публікації та зобовязати ОСОБА_3 протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили на Інформаційно-діловому порталі «Мукачево.Нет» видалити вказані в позовній заяві інтернет-публікації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3, являючись також представником відповідача ТОВ «Інформаційно діловий портал «Мукачево.Нет», позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, однак подали письмовий відзив на позов із запереченнями проти позовних вимог.

Заперечення аргументували тим, що 21.11.2016 на сторінці патрульної поліції Закарпатської області в соціальній мережі «Фейсбук» було опубліковано наступну інформацію:

«ОСОБА_5 ймовірних причетних до крадіжки в супермаркеті впізнали міського депутата (ВІДЕО).

Вчора близько 20:30 мукачівські патрульні отримали повідомлення про крадіжку на вулиці Парканія. Заявниця, продавчиня місцевого магазину, повідомила правоохоронцям, що під час робочої зміни у неї вкрали мобільний телефон. Полісмени переглянули камери спостереження, на яких побачили, як група осіб, розраховуючись за придбані товари, непомітно привласнила мобільний телефон, залишений жінкою на робочому місці. За попередньою інформацією, серед осіб, причетних до крадіжки, можливо був депутат міської ради. В діях чоловік вбачаються ознаки кримінального правопорушення. Справою займаються слідчі.»

При цьому у відзиві на позов наголошено, що у даному повідомленні жодним чином не розповсюджено інформацію, яка прямо чи опосередковано вказує на те, що до крадіжки причетний саме позивач. Персональні дані розповсюджено не було. Оприлюднена інформація жодним чином не дає змоги читачеві ідентифікувати особу. У зв'язку з цим, твердження про те, що оприлюднена інформація поширює персональні дані, які стосуються позивача, не відповідає дійсності.

Відеозапис, який було долучено до даного повідомлення, також не поширює жодних персональних даних осіб, зокрема позивача, і не дає змоги ідентифікувати будь-кого, оскільки звуки на відеозаписі відсутні, а всі образи, з метою унеможливлення ідентифікації осіб, знеособлені.

Отже, твердження позивача, що поширена інформація є недостовірною та спричинила порушення честі, гідності та ділової репутації не відповідає дійсним обставинам. Як бачимо, в даному випадку, ОСОБА_4 об'єктивно оприлюднило інформацію про повідомлення про крадіжку, не порушуючи вимоги законодавства та не поширюючи жодним чином персональні дані позивача. Більше того, інформація, яка не поширює персональних даних, і унеможливлює ідентифікацію особи, не може жодним чином спричинити посягання на честь, гідність та ділову репутацію конкретної особи.

Крім цього, представником відповідача наголошено, що Наказом Національної поліції України № 1265 від 08.12.2017 назву ОСОБА_4 патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП змінено на ОСОБА_4 патрульної поліції в Закарпатській області ДПН.

Заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідка ОСОБА_5 та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.11.2016 на сторінці патрульної поліції Закарпатської області в соціальній мережі «Фейсбук» (https://www.facebook.com/zakpolice/posts/40070) було опубліковано наступну інформацію:

«ОСОБА_5 ймовірних причетних до крадіжки в супермаркеті впізнали міського депутата (ВІДЕО).

Вчора близько 20:30 мукачівські патрульні отримали повідомлення про крадіжку на вулиці Парканія. Заявниця, продавчиня місцевого магазину, повідомила правоохоронцям, що під час робочої зміни у неї вкрали мобільний телефон. Полісмени переглянули камери спостереження, на яких побачили, як група осіб, розраховуючись за придбані товари, непомітно привласнила мобільний телефон, залишений жінкою на робочому місці. За попередньою інформацією, серед осіб, причетних до крадіжки, можливо був депутат міської ради. В діях чоловік вбачаються ознаки кримінального правопорушення. Справою займаються слідчі.» (а.с.13).

Також, дана інформація була поширена рядом інтернет ресурсів, зокрема і ТзОВ «Інформаційно-діловий портал «МукачевоНет» (http://www.mukachevo.net), що не заперечується сторонами.

Допитаний за клопотанням позивача ОСОБА_1 свідок ОСОБА_5 суду показав, що того дня він перебував у магазині «Кошик», йому сподобалася продавчиня, і так як він перебував у стані алкогольного спяніння, з метою подальшого знайомства з дівчиною, він взяв з прилавку її мобільний телефон. В подальшому, того ж вечора, його викликали у відділок поліції і він був притягнений за вказані дії до юридичної відповідальності, тобто на ранок наступного дня всі обставини події були зясовані. Позивач ОСОБА_1 в цей час також був присутній у магазині, однак до скоєння крадіжки телефону він не причетний.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ст.19, 20 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦК України до особистих немайнових прав особи входять у тому числі право на повагу до гідності і честі та ділової репутації.

Частиною 1 статті 277 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно ст.297 ЦК України кожен має право на повагу гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими, особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності. Вибір способу захисту особистого не майнового права, зокрема право на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації належить позивачеві.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009, Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як-учасник суспільних відносин.

Також, пунктом 15 Постанови зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з роз'ясненнями, даними у пункті 19 названої Постанови Верховного Суду України, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

В абз.4 п. 19 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України вказано, що якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує честь, гідність чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Крім того, стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачає право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Так, статтею 3 цього Кодексу встановлено загальні засади цивільного законодавства: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини 1 статті 200 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про інформацію", інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про інформацію" у редакції, чинній на момент спірних правовідносин, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Суб'єкти інформаційних відносин звільняються від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно необхідною.

За таких обставин, інформація, на сторінці патрульної поліції Закарпатської області в соціальній мережі «Фейсбук» (https://www.facebook.com/zakpolice/posts/40070) та поширена на сайті ТзОВ «Інформаційно-діловий портал «МукачевоНет» (http://www.mukachevo.net) не може бути визнана як недостовірна, так як в даних повідомленнях немає жодної вказівки на вчинення правопорушення саме позивачем ОСОБА_1

В той же час позивачем та його представником не надано жодних належних доказів поширення відповідачами недостовірної інформації, чи такої, що принижує честь та гідність, чи ділову репутації депутата Мукачівської міської ради ОСОБА_1. При цьому позивач ОСОБА_1 та його представник, який є професійним адвокатом, на власний розсуд скористалися правом подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, обмежились долученням до справи (ще на стадії подання позову) скриншотів публікацій з соціальної мережі «Фейсбук» та сайту (http://www.mukachevo.net), не навівши доказів, хто автор відповідного інформаційного матеріалу, інформація висловлена у якому оспорюється, а також власник веб-сайта чи сторінки у соціальній мережі, де ці матеріали опубліковані. При цьому в силу ч.5,6,7 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування нек може грунтуватися на припущеннях, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача у позовній заяві на ч.3 ст.277 ЦК України, згідно якої негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності), так як дана норма Закону виключена на підставі Закону України N 1170-VII від 27 березня 2014 року.

Також суд враховує, що Декларацією про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленою 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_6 Європи та Резолюцією 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_7 Європи про право на недоторканість приватного життя визначено, що особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі) є публічними фігурами. У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Також, згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

При цьому видалення інтернет публікацій, у яких міститься оскаржувана інформація, не є належним способом судового захисту честі, гідності чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації, так як не передбачений нормами Закону, зокрема і главою 3 ЦК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено в повному обсязі, на останнього покладено тягар сплати судового збору за розгляд даної цивільної справи.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно діловий портал «Мукачево Нет» про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду виготовлено 02 березня 2018 року.

Головуючий В.М. Довжанин