АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» лютого 2018 року

м. Харків

справа № 643/5842/16-ц

провадження № 22ц/790/1393/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кружиліної О.А., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради

розглянув в порядку спрощеного (письмового) провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2017 року в складі судді Скотар А.Ю.,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини за місцем реєстрації та проживання матері, надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту дитини та перетинання кордону без згоди батька, позбавлення батьківських прав, який в подальшому уточнювала, та просила визначити місце проживання ОСОБА_4 за місцем реєстрації та фактичного проживання матері в Португалії, за адресою: АДРЕСА_2; надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документа неповнолітнього ОСОБА_4, мешканця м. Харкова, для проїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_3, мешканця м. Харкова; надати їй дозвіл на виїзд малолітнього ОСОБА_4, мешканця м. Харкова, за межі державного кордону України в Португалію у супроводі матері для тимчасового проживання та навчання до досягнення ним повноліття без згоди та супроводу на такий виїзд його батька ОСОБА_3; рішення суду в частині оформлення документів на виїзд за межі України допустити до негайного виконання.

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини та просив визначити місцем проживання малолітнього сина ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання його батька ОСОБА_3. за адресою: АДРЕСА_1; позбавити батьківських прав ОСОБА_2

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів та просив допитати в якості свідка заступника служби у справах дітей Московського району м. Харкова ОСОБА_5, начальника служби в справах дітей Московського району м. Харкова ОСОБА_6, начальника Управління служб у справах дітей Харківської міської ради ОСОБА_7

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів № 30 залишено без руху.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою судді ОСОБА_3. подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, задовольнити його заяву та постановити окрему ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив та неправильно застосував норми процесуального права.

16 лютого 2018 року ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу судді залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала судді є законною, обґрунтованою та об'єктивною.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Із частини 2 статті 369 ЦПК України вбачається, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково, ухвалу судді - скасувати. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Ухвала судді мотивована тим, що ОСОБА_3 не усунув недоліки, які зазначені в ухвалі судді від 24 листопада 2017 року про залишення ухвали без руху, а саме не надав доказів того, що у нього є складнощі в поданні цих доказів і допит вказаних ним осіб може стати неможливим або ускладненим.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Статтею 117 ЦПК України передбачено зміст заяви про забезпечення доказів, зокрема найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; перелік документів, що додаються до заяви.

Як вбачається з матеріалів справи з метою забезпечення доказів по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини за місцем реєстрації та проживання матері, надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту дитини та перетинання кордону без згоди батька, позбавлення батьківських прав та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 подано заяву № 30.

Заява мотивована тим, що оскільки, на його думку, висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини № 236, на засіданні комісії, де приймався цей висновок, він не був присутній, містить факти, які сфальсифіковані, у нього є питання до осіб, які його складали, тому просив забезпечити докази шляхом допиту ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як свідків.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів № 30 залишено без руху.

Ухвала судді мотивована тим, що ОСОБА_3 не надав доказів того, що у нього є складнощі в поданні цих доказів і допит вказаних ним осіб може стати неможливим або ускладненим.

На виконання ухвали судді 05 грудня 2017 року ОСОБА_3 подав заяву, яка мотивована тим, що допитати осіб, які складали цей висновок, у нього не має можливості.

Повертаючи заяву заявнику, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що докази унеможливлення допитати зазначених осіб ОСОБА_3 надав.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення передчасної ухвали, зазначена ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що стосується постановлення окремої ухвали відносно судді, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 ЦПК України, може постановити окрему ухвалу.

Статтею 262 ЦПК України передбачено підстави постановлення окремої ухвали.

Проте, як вбачається із змісту апеляційної скарги, а також того, що справа по суті не розглянута, підстав для постановлення окремої ухвали щодо судді не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 - 384 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2017 року - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді О.А. Кружиліна

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 22 лютого 2018 року