Постанова

Іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 521/16989/13-ц

провадження № 61-5740св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси у складі судді Коблової О. Д. від 29 січня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Доценко Л. І., Процик М. В., Дрішлюка А. І. від 28 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

14 жовтня 2013 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу.

Позовна заява мотивована тим, що 12 січня 2011 року на площі Незалежності у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля TATRA, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови суду ДТП сталася з вини ОСОБА_3 Відповідно до договору про добровільне страхування наземного транспорту від 11 лютого 2010 року позивачем було сплачено на користь ОСОБА_4 8 608 грн 81 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 21 лютого 2011 року.

Посилаючись на зазначені обставини та статтю 993 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» в порядку регресу 8 608 грн 81 коп.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 січня 2014 року позов ПрАТ «СК «АХА Страхування» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» у порядку регресу витрати у розмірі 8 608 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми на відшкодування майнової шкоди.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено та викладено резолютивну частину у новій редакції. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» грошові кошти у розмірі 8 608 грн 81 коп.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції правильно визначив природу спірних правовідносин як суброгація, проте допустив протиріччя в описовій та резолютивній частинах судового рішення, пославшись на норми статті 993 ЦК України та статтю 27 Закону України «Про страхування», які регулюють суброгацію та на норми статті 1191 ЦК України, яка визначає порядок відшкодування шкоди у порядку регресу. Строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки страховий випадок стався 12 січня 2011 року, а з позовом до суду позивач звернувся 14 жовтня 2013 року.

05 квітня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_3, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач звертався до суду з позовом про відшкодування шкоди у порядку регресу, а отже суди попередніх інстанцій вийшли за межі позовних вимог, оскільки стягнули грошові кошти з відповідача в порядку суброгації, про що не просив позивач.

02 червня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшов відзив ПрАТ «СК «АХА Страхування» на касаційну скаргу, в якому заявник просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення.

10 листопада 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2016 року справу за позовом ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

02 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 12 січня 2011 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем TATRA, реєстраційний номер НОМЕР_1, на площі Незалежності у м. Одеса, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Внаслідок ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня

2011 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців (а. с. 20).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2011 року постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня

2011 року змінено та призначено ОСОБА_3 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін (а. с. 21-23).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження

від 04 лютого 2011 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП становить 8 830 грн 50 коп. (а. с. 27-40).

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 3015525/05АВ від 11 лютого 2010 року позивачем було сплачено ОСОБА_4 8 608 грн 81 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 21 лютого 2011 року № 2830 (а. с. 46).

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація».

У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею

1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

У вказаній справі право вимоги перейшло до страховика у порядку суброгації, а не регресу, оскільки перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

При суброгації перебіг строку позовної давності, починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги, до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, у тому числі щодо часу виникнення права на позов - з моменту ДТП в результаті якого заподіяно шкоду.

Вирішуючи спір, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що до позивача, у межах фактично здійсненої страхової виплати, перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому кошти в розмірі завданої шкоди підлягають стягненню з відповідача, як винної у ДТП особи. Ураховуючи те, що страховий випадок настав 12 січня 2011 року, а в суд з позовом до ОСОБА_3 позивач звернувся у жовтні 2013 року, тобто в межах строку позовної давності, то суд правильно задовольнив позов.

Обґрунтовуючи позов, ПрАТ «СК «АХА Страхування» посилалося на статтю 993 ЦК України та просило стягнути з відповідача на його користь витрати у порядку регресу.

Статтею 3 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 119 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не посилання на певну норму закону.

У випадку помилкового посилання позивача не на ту норму закону, суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача.

Предметом позову у даній справі є відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки. Неправильне зазначення позивачем правової норми на обґрунтування позову та некоректне формулювання позовної вимоги з посиланням на виникнення права вимоги у порядку регресу, не є визначальним для суду при вирішенні питання про те, яким законом необхідно керуватись при захисті права зворотної вимоги страховика до винної у спричиненні ДТП особи.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2014 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк