АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2018 року

м. Рівне

Справа № 559/205/17

Провадження № 22-ц/787/418/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Гордійчук С. О.

суддів:Хилевича С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

заявник : ОСОБА_1

заінтересована особа : державний виконавець Дубенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області., ОСОБА_2
розглянула в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року ., ухваленої в складі судді Жуковської О.Ю. у справі №559/205/17,

в с т а н о в и л а :
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із скаргою на дії державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
Скаргу обґрунтував тим, що 08.12.2017 року подав до Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області заяву про зупинення виконавчого провадження у зв`язку із проходженням військової служби в зоні проведення антитерористичної операції строком на три роки, при цьому надав копію контракту та посвідчення.
14.12.2017 року начальником Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у задоволенні заяви про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54124854 про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів, на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.
Просив суд визнати бездіяльність державного виконавця протиправною та зобов`язати його винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження про стягнення аліментів на утримання сина.
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2017 року в задоволенні скарги відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду, представник скаржника подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення її скарги.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що проходження боржником військової служби за контрактом в зоні проведення антитерористичної операції, не свідчить, що проведення виконавчий дій є неможливим, оскільки боржник отримує регулярний дохід (грошове утримання), а стягнення аліментів на утримання його дитини є забезпеченням належного рівня життя дитини.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу з таких підстав.
У справі встановлено, що 08.12.2017 року боржник ОСОБА_1 подав до Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області заяву про зупинення виконавчого провадження у зв`язку із проходженням військової служби в зоні проведення антитерористичної операції строком на три роки, при цьому надав копію контракту та посвідчення.
14.12.2017 року начальником Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у задоволенні заяви про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54124854 про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів, на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.
За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року N 1404-VIII (далі - Закон N 1404-VIII), виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону N 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;
Таким чином, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що, при винесені постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону N 1404-VIII державним виконавцем має бути з`ясовано обставини та причини згідно яких умов служби, проведення виконавчих дій щодо боржника не можливе.
Із матеріалів справи вбачається, що згідно умов проходження служби боржник ОСОБА_1 знаходиться на фінансовому утриманні і всіх видах забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 та отримує грошове забезпечення щомісячно.(а.с.4-5)
Таким чином, підстав для зупинення виконавчого провадження через неможливість здійснювати виконавчі дії в державного виконавця не було, а тому його дії є правомірними.
Будь-яких доводів та доказів проте, що виконавчі дії згідно з умовами служби боржника не можуть вчинятися скаржник не навів і таких доказів судом не здобуто.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору.

Керуючись ст.ст. 374, ст. 375, ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 лютого 2018 року.

Головуючий : Судді :