Провадження № 2/127/7083/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

28 лютого 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

позивача та представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло серії САВ №949920, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради на підставі рішення №321 від 25.02.2010 року позивачам на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/5 частки кожному належить квартира АДРЕСА_1 (колишня вул. Примакова) у м. Вінниці. Право спільної часткової власності позивачів на вищезазначену квартиру згідно зазначеного правовстановлюючого документу 17.03.2010 року зареєстроване в КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» в реєстрову книгу №863 за реєстровим №1668/82259.

Позивачі власники квартири зареєстровані та проживають у останній.

Відповідачі по справі є знайомими сімї позивачів, які опинились у скрутній життєвій ситуації. На прохання відповідачів позивачі надали згоду останнім на реєстрацію місця їх проживання в належній їм квартирі. Відповідач ОСОБА_6 зареєструвала своє місце проживання у вказаній квартирі 02.06.2010 року, а відповідач ОСОБА_7 22.02.2012 року. Однак, в квартиру жодна з відповідачів ніколи не вселялась, речей своїх в квартирі ніколи не зберігали. В квартирі з моменту реєстрації місця проживання відповідачі не зявлялись та припинили будь-яке спілкування із позивачами. Наскільки стало відомо позивачам від спільних знайомих відповідачі виїхали за межі України та прийняли громадянство іншої держави.

Згодом відповідач ОСОБА_6, яку позивачам вдалось відшукати, надіслала позивачу ОСОБА_2 довіреність для вирішення питання про зняття її з реєстрації місця проживання. З даної довіреності вбачається, що відповідач ОСОБА_6 є громадянкою ОСОБА_8 Федерації та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. З даною довіреністю позивач ОСОБА_2 спробувала зняти з реєстрації місця проживання в квартирі позивачів відповідача, однак їй відмовили та повідомили, що це можливо зробити лише за наявності її паспорту громадянина України, яким вона вже не являється. Щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_7, то вказане питання взагалі не можливо вирішити, оскільки позивачам невідоме місце її перебування. Тобто, вирішити питання із зняттям з реєстрації місця проживання відповідачів в позасудовому порядку не виявилось можливим, що призвело до звернення позивачів до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка також являється представником позивача ОСОБА_3 за довіреністю, позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечували проти ухвалення заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с.50, 64, 71).

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що сторони не заперечують, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло серії САВ №949920, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради на підставі рішення №321 від 25.02.2010 року позивачам на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/5 частки кожному належить квартира АДРЕСА_1 (колишня вул. Примакова) у м. Вінниці. Право спільної часткової власності позивачів на вищезазначену квартиру згідно зазначеного правовстановлюючого документу 17.03.2010 року зареєстроване в КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» в реєстрову книгу №863 за реєстровим №1668/82259 (а.с.19, 20).

Згідно довідки квартального комітету «Поділля» від 15.12.2017 року №940 у вищезазначеній квартирі зареєстроване місце проживання наступних осіб: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 син, ОСОБА_4 донька, ОСОБА_5 онук, ОСОБА_9 онучка, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.22), що також знайшло своє відображення у будинковій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24-26).

Однак, згідно довідки квартального комітету «Поділля» від 15.12.2017 року №836 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, не проживають за вказаною адресою з 2012 року згідно свідчень сусідів (а.с.23).

Також, в судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що відповідачі не являються членами сімї позивачів, не повязані з позивачами спільним побутом, сторони також не мають взаємних прав та обовязків по відношенню один до одного. Окрім того, відповідачі договору найму в порядку, визначеному ст.61 ЖК УРСР, не укладали, будь-яких витрат по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг не несуть, є знайомими сімї позивачів. В квартиру жодна з відповідачів ніколи не вселялась, речей їхніх в квартирі не має.

Згідно довіреності серії 77 АВ №3446272 від 17.09.2017 року, посвідчена нотаріусом м. Москви ОСОБА_11, яка наявна в матеріалах справи, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка с. Кривошеї Хмільницького району Вінницької області, являється громадянкою ОСОБА_8 Федерації, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.21). В той час, як встановити місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_7 не вбачається можливим, однак суд не виключає той факт, що остання також виїхала за межі України та прийняла громадянство іншої держави.

Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст.71 ЖК УРСР та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Поважні причини відсутності відповідачів, які перелічені в ст.71 ЖК України, відсутні, оскільки останніми не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати залишити за позивачами, як на тому наполягали останні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 316, 317, 386 ЦК України, ст.ст.61, 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263, 264, 265, 280-284, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №5 у будинку №13 по вул. Якова Шепеля у м. Вінниці.

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 01.03.2018 року.

Суддя: