Справа № 686/2119/15-ц
УХВАЛА

27.02.2018 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В. за участю представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький справу за заявою ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду

ВСТАНОВИВ:

У січня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2015 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 борг у розмірі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн.00 коп. та судовий збір у розмірі 250,00 грн., всього стягнути 25 250 грн.

07 лютого 2018 року відповідач звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання вказаного рішення, посилаючись на скрутне фінансове становище. У заяві зазначено на те, що для відповідача сума богу є значною, а тому не має можливості одночасно в повному обсязі виконати рішення суду. Крім того згідно з розпорядженням голови Хмельницької районної держвної адніністрації № 533/2013-р від 06.11.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 взяли на виховання та постійне проживання до прийомної сім'ї ОСОБА_6, 2009 року народження. У зв'язку з тим що подружні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не склалися, шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Хмельницького міськралонгого суду від 10.10.2014 року справа 686/17388/14-ц та згідно з розпорядженням першого заступника голови адміністрації № 606/2014-р від 29.10.2014 року виключено з тексту вищеозначеного розпорядження слова «ОСОБА_5.». Відповідно до рішення Шевченківсьткого районного суду м. Чрнівці від 19.12.2014 року у справі № 727/10734/14-ц ОСОБА_3 та ОСОБА_7 усиновили ОСОБА_8, 2014 року народження. Однак через певний час, шлюб було розірвано. Наразі ОСОБА_3 є матірю-одиначкою, та на її вихованні перебувають двоє малолітніх дітей. Не працює та єдиним джерелом доходу є такі соціальні допомоги як: допомога одинокій матері, допомога по догляду за дитиною інвалідом з дитинства та соціальна допомога по статтях «Забезпечення прийомним сім'ям» та «допомога при усиновленні». Що підтверджується довідками ПАТ «Універсал банк» згідно з якими на банківський рахнок ОСОБА_3 надходять лише вищеозначені соціальні виплти та інших доходів не отримує.

Таким чином, є змога ОСОБА_3 виконувати рішення суду зі сплати коштів на користь позивача шляхом сплати грошових коштів частинами в рахунок погашення даного боргу.

Виконати в короткі терміни судове рішення вона не має матеріальної можливості. Тому просить суд розстрочити виконання судового рішення, а саме постановити ухвалу, якою розстрочити виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2015 року у справі № 686/2119/15-ц за ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом сплати на виконання вказаного рішення заборгоаності часттинами у сумі 200.00 (двісті гривень 00 коп.) щомісячно до повного погашення заборгованості згідно пред'явленого до виконання виконавчого документу.

Боржник відповідач ОСОБА_3 в судове засідання про розгляд заяви була повідомлена у встановленому законом порядку,

Представник ОСОБА_3 за ордером ОСОБА_9 в судовому засіданні заяву пітримав в повному обсязі просив суд її задовільнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви .

Представник ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог.

Суд, заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, представника заінтересованої особи дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Частиною 5 ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч.1ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. ч. 3-5 ст.435 ЦПК Українипідставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Розстрочка - спосіб виконання зобов'язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Зі змісту вищевказаної норми закону слідує, що суд у виняткових випадках може змінити визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. При вирішенні питання про розстрочку виконання суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Пунктом 10Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №14встановлено, що судам у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відсточку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на вазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При прийнятті рішення за заявою ОСОБА_3 суд приймає до уваги, що відповідач позичила грошові кошти у позивача 13.11.2014 року, тобто більше трьох років тому. За цей час повернуто позивачу лише 5 062.50 грн. У зв'язку із тривалим невиконанням відповідачем зобов'язання позивач звернулася до суду про стягнення з відповідача процентів, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2017 року позовні вимоги задоволенні, борг відповідача перед позивачем збільшився.

Таким чином, боржником - відповідачем не обґрунтовано винятковості випадку, у зв'язку з яким слід би було розстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення, а відтак, і про необхідність розстрочення такого. Складне матеріальне становище не свідчать ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, тоді як заявниця просить розстрочити виконання судового рішення частинами у сумі 200.00 грн. щомісячно до повного погашення заборгованості.

З огляду на наведені обставини, враховуючи відстуність обставин, які б свідчили про необхідність розстрочення виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-260, 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Повний текст ухвали буде складено 02 березня 2018 року.

Суддя С. Стефанишин