Справа № 609/168/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Кухарчук О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 виклад позиції позивача.

1. 12 лютого 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті діда ОСОБА_5.

2. Позов обґрунтований тим, що 07.03.2017 року помер дід позивача ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,53 га., у тому числі 1,82 га кадастровий номер :01:001:0041, 0,17 га. кадастровий номер :01:001:0043, 0,54 га. кадастровий номер :01:001:0042 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №244862 виданого 10.04.2006 року Шумською РДА.

Спадщину після смерті померлого позивач прийняв у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день його смерті проживав із ним в одному господарстві у с.Тетильківці Шумського району, як стверджує останній.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено, оскільки виявлено розбіжності в площі земельної ділянки у державному акті на право приватної власності на землю та у витязі з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним, як спадкоємцем п»ятої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті діда ОСОБА_5., який помер 07.03.2017 року.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3.Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року було постановлено проводити розгляд справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року (далі ЦПК).

4. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі та позов підтримиують повністю.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Згідно свідоцтва про смерть cерії І-ИД № 213848 від 09.03.2017, що видане Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що 07.03.2017 року помер ОСОБА_5.

7. Померлому ОСОБА_5 належало майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,53 га., у тому числі 1,82 га кадастровий номер :01:001:0041, 0,17 га. кадастровий номер :01:001:0043, 0,54 га. кадастровий номер :01:001:0042 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №244862 виданого 10.04.2006 року Шумською РДА.

8. Із представлених документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 приходиться внуком для померлого ОСОБА_5 по лінії матері ОСОБА_3, а також дочкою для ОСОБА_5, згідно свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1317356 від 20.11.1966 року, свідоцтва про народження серії ІІІ-ИД №281549 від 30.03.1989 року та свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №876294 від 15.02.1967 року.

9.Згідно рішення Шумського районного суду № 2-462/10 від 16.08.2010 року мати позивача ОСОБА_3 розірвала шлюб із батьком позивача ОСОБА_6.

10. Згідно довідки №347 від 01.03.2018 року виданої Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_5, який помер 07.03.2017 року, що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем ОСОБА_5.

ІV. Оцінка Суду.

11. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

12 На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

13. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

14. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

15. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

16. Згідно ст.1265 ЦК України у п"яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступення споріднення включно, причому родичі ближчого ступення споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступення споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

17. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоєців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

18. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

19. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

20. У зв'язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

21. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

22. Позивачем при подачі позову було сплачено 705 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 ЦПК, а всі судові витрати покласти на нього.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1264, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,серія паспорта НЮ071436, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,ідент.код НОМЕР_2,серія паспорта МС313276, жительки с.Тетильківці Шумського району Тернопільської області ), ОСОБА_3 (23.10.1966р.н., ідент.код НОМЕР_3, серія паспорта МС002837, жительки с.Тетильківці Шумського району Тернопільської області) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,53 га., у тому числі 1,82 га кадастровий номер :01:001:0041, 0,17 га. кадастровий номер :01:001:0043, 0,54 га. кадастровий номер :01:001:0042 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №244862 виданого 10.04.2006 року Шумською РДА.

3. Не застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 01 березня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_7