Справа № 541/452/18
Провадження № 2/541/455/2018
У Х В А Л А

іменем України

02 березня 2018 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О. А., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в:

23 лютого 2018 року представник позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21 467 грн. 82 коп.

Після надходження позовної заяви суд на виконання вимоги ч.6 ст.186 ЦПК України звернувся для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 З листа Миргородської ради Полтавської області від 28.02.2018 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 03.08.2015 було знято з реєстрації, у звязку зі смертю (актовий запис № 374 від 03.08.2015)

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви, приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_1 помер 03 серпня 2015 року, місце смерті м. Миргород Полтавської області.

Тобто, з матеріалів справи обєктивно вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_1, помер до предявлення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду та відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 42, ст. 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. За змістом ст.ст. 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) (що розміщена у Главі 4 ЦПК України «Учасники судового процесу»), у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво являє собою заміну сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього (юридичний зміст цієї статті детально розкривається також і в ухвалі Верховного Суду України від 19.01.2011.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після предявлення позову та відкриття провадження у справі.

З наявних матеріалів слідує, що ОСОБА_1, який є відповідачем за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, що був поданий банком до суду 23 лютого 2018 року помер ще 03 серпня 2015 року, відповідно, даний громадянин (боржник) помер до подання банком даного позову та до відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом.

При цьому, у зв'язку зі смертю боржника в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов'язки останніх (згідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; крім цього, п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що у випадку смерті боржника його спадкоємці, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Тобто, з огляду на викладене слідує, що правовідносини, котрі виникли між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 з приводу виконання кредитних зобовязань допускають правонаступництво та спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Разом з цим, цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому ЦПК України, проте, процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи. При цьому банк не позбавлений можливості пред'явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України (відповідно до якої кредитор, за певних умов, має право предявити вимоги до спадкоємців боржника, а не до померлої особи-боржника) і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Отже, за вищевказаних обставин справи, наявних документів та наведених положень ЦК України та ЦПК України вбачається, що відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної правоздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі судом було відкрите помилково і справа за позовом до померлого відповідача не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 січня 20188 року у справі № 489/4072/16-ц, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом.

При цьому, відповідно до положень ст.1281 ЦК України, банк не позбавлений можливості звернення з відповідними вимогами до спадкоємців особи, з якою виникли правовідносини на підставі відповідного кредитного договору.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.25 ЦК України, ст.ст.42, 48, 50, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На виконання ч. 3 ст. 186 ЦПК України, до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Розяснити позивачу положення ст. 1281 ЦК України про те, що банк не позбавлений можливості звернення з відповідними вимогами до спадкоємців особи, з якою виникли правовідносини на підставі відповідного кредитного договору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя О. А. Городівський