Справа №613/1692/15-ц Провадження № 4-с/613/2/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"2" березня 2018 р. Богодухівський районний суд Харківської в складі:

головуючого - судді - Харченко С.М,

при секретарі Мізяк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богодухові скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Богодухівського РВ ДВС ГТУ юстиції у Харківській області ОСОБА_2 «про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 31.08.2016 року,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Богодухівського РВ ДВС ГТУ юстиції у Харківській області ОСОБА_2 «про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 31.08.2016 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.02.2018 року державним виконавцем Чернишовим В.І. на особистому прийомі вперше було надано копію оскаржуваної ним постанови та інформацію з ДРРП на нерухоме майно та РПВ на нерухоме майно, що стверджується зазначенням в вищезазначеній Інформації дати, часу її формування 06.02.2018 року о 14 год. 07хв. 04 сек. Згідно п. «а» ч.1 ст.449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася про порушення її права або свободи. Оскаржувана ним постанова зі слів виконавця ухвалена за наполяганням стягувача (ОСОБА_4І.). Даною постановою, на думку ОСОБА_3, не спів мірно ( в межах суми боргу 329886, 88 грн.) накладено арешт на все майно, яке складається з житлового будинку по вул.Харківській, 85-А з надвірними спорудами (інвентаризаційною вартістю станом на 05.03.14р. 105632 грн.), земельної ділянки по вул. 8 Мехкорпусу,№1/2 площею 0,1 га (для обслуговування житлового будинку), земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по вул.8 Мехкорпусу, б/н площею 1,8745 га та майновий комплекс, який на даний час відповідно до проектної документації переобладнаний в житловий будинок через що істотно зросла його вартість, але на даний час він ще не введений в експлуатацію, як житловий будинок по вул.8-го Мехкорпусу. ОСОБА_3 зазначає, що при ухваленні оскаржуваної ним постанови, державний виконавець не провів будь-яких дій щодо оцінки вартості його нерухомого майна через що оскаржувана постанова є неспівмірною сумі боргу. Окрім того, державним виконавцем не визначено частку його майна, як боржника у майні, яким він володіє спільно з подружжям (дружиною ОСОБА_5Ю.) а саме майновим комплексом, який на даний час є вже житловим будинком по вул..8-го Мехкорпусу, ?, відповідно до ст.443 ЦПК України, адже він придбаний під час шлюбу 06.07.2007 року та є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, також зазначає, що оскаржувана ним постанова позбавляє його права для погашення боргу продати будь-яке майно. На підставі чого ОСОБА_3 просить суд оскаржувану постанову від 31.08.2016 року визнати неправомірною та зобов»язати державного виконавця Чернишова В.І. вчинити певні дії по оцінці нерухомого майна ОСОБА_1 та постановити постанову про накладення арешту майна у межах суми звернення стягнення.

Заявник в судове засідання не з»явився, про місце, день та час його проведення був повідомлений належним чином.

Стягувач ОСОБА_4 та державний виконавець, рішення якого оскаржується в судове засідання не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Від державного виконавця Чернишова В.І. надійшла заява з проханням розгляду справи без його участі. Згідно змісту заяви державний виконавець з доводами скарги не згоден, вважає постанову про арешт майна обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, з урахуванням матеріалів виконавчого провадження, копії яких було надано суду, приходить до висновку про часткове задоволення скарги із наступних підстав.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задоволені в повному обсязі. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто суму в розмірі 320622 грн. та судові витрати в розмірі 4632 грн. 8 коп. На підставі вказаного вище рішення суду було видано виконавчий лист та постановою державного виконавця від 23.08.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 329886,88 грн.

Постановою державного виконавця від 31.08.2016 року накладено арешт на все майно, на суму наявного боргу, що належить ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а саме ч.1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до вимог ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється, поміж іншого, на засадах верховенства права; обов'язковості виконання рішень: законності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Згідно вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Відповідно до положень ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб»єкта оціночної діяльності - суб»єкта господарювання для проведення оцінки майна. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам.

Пунктом 8 Інструкції з організації примусового виконання виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зазначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Згідно вимог ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Слід зазначити, що рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене також приймаючи до уваги, що з матеріалів наданої суду копії виконавчого провадження вбачається наявність у ОСОБА_1 боргу перед стягувачем ОСОБА_4 у сумі, що складає більше трьохсот тисяч гривень та зважаючи на те, що оскаржуваною постановою накладено арешт на все майно, на суму наявного боргу суд вважає, що рішення державного виконавця було правомірним, прийняте з додержанням вимог Закону, а відтак скарга в частині визнання постанови від 31.08.2016 року неправомірною та зобов»язання постановити рішення про накладення арешту майна у межах суми звернення стягнення задоволенню не підлягає.

В іншій частині скарга підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем після накладення арешту на майно не було вчинено всіх необхідних дій, передбачених ст.58 ЗУ «Про виконавче провадження», направлених на визначення вартості майна боржника.

Разом з тим, суд дійшов висновку про поновлення строку звернення зі скаргою, оскільки оскаржувану постанову заявник отримав 06.02.2018 року та після чого звернувся до суду, тому строк оскарження даної постанови був пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 448 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість поновлення строку для подання скарги.

Керуючись ст. ст.2, 5, 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Богодухівського РВ ДВС ГТУ юстиції у Харківській області ОСОБА_2 та зобов»язати державного виконавця Богодухівського РВ ДВС ГТУ юстиції у Харківській області ОСОБА_2 виконати вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» в частині визначення вартості майна боржника.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцять днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя