ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1423/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2018 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі Догадайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на обєкт нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В :

26.12.2017 до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Петриківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 2,750 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області.

Позивач в своїй заяві посилається на те, що 09.07.2016 померла його мати ОСОБА_2, яка за життя 31.03.2016 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу.

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, в установленому законом порядку подав відповідну заяву до Петриківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері, але у звязку із тим, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено, постановою державного нотаріуса 31.05.2017 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, і він вимушений звернутись до суду.

ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 2,750 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 103779, виданого Петриківською районною державною адміністрацією 15.12.2003 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 92, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 09.07.2016.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач Петриківська селищна рада надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 44).

Від третьої особи Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с. 42).

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

09 липня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12).

Ще за життя, 31.03.2016 ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 Заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 15).

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 103779, виданого Петриківською районною державною адміністрацією 15.12.2003 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 92, ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 2.750 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області (а.с. 17).

31.05.2017 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ОСОБА_2 через те, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с.11).

Згідно з інформацією Петриківської державної нотаріальної контори від 23.01.2018 за № 104/01-16, на майно померлої 09.07.2016 ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 285/2016 за заявою про прийняття спадщини за заповітом від 01.12.2014 від дочки померлої ОСОБА_3 Також 09.11.2016 надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від 31.03.2016 від сина померлої ОСОБА_1 Інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 43).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердили, що вони є рідними братом та сестрою позивача, не заперечують проти позову. Їм відомо, що дійсно за життя їх мати заповіла ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку (пай). Крім того, свідок ОСОБА_3 надала суду для огляду оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 103779, виданого на імя ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Беручи до уваги, що позивач є спадкоємцем померлої матері за заповітом, якій за життя належала земельна ділянка загальною площею 2.750 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, тому суд вважає позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Вирішуючи питання про судовий збір суд зауважує на тому, що позивач при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі та просив суд не застосовувати положення ст. 141 ЦПК України щодо стягнення судового збору із відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 1217, 1218, 1225, 1268, 1296 ЦК України, статтями 81, 125, 126, 131 ЗК України та статтями 12, 13, 81, 89, 264 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на обєкт нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на земельну ділянку загальною площею 2,750 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 103779, виданого Петриківською районною державною адміністрацією 15.12.2003 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 92, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 09.07.2016.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_5