Постанова

Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 752/8098/15-ц

провадження № 61-5574св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Кредит Європа Банк»,

відповідач 1 - ОСОБА_2,

відповідач 2 - ОСОБА_3,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року у складі судді: Семенюк Т. А.,

В С Т А Н О В И В :

6 листопада 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу № 752/8098/15-ц призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа № 752/8098/15-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12 травня 2015 року ПАТ «Кредит ЄвропаБанк» звернулось до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості. 30 березня 2016 року повторним заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позов задоволено.

11 серпня 2016 року через засоби поштового зв'язку представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся із апеляційною скаргою на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року залишена без руху з підстав, передбачених ч. 3 ст. 297 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги). Запропоновано подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення, з урахуванням того, що представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 знайомився зі справою 22 липня 2016 року, а скаргу подано 11 серпня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року відмовлено.

При відмові у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд вважав, що оскаржене рішення суду першої інстанції направлялося на адресу відповідача ОСОБА_2 у квітні 2016, проте конверт повернувся до суду без вручення. Крім того, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 знайомився з матеріалами справи 22 липня 2016 року. Проте апеляційну скаргу подано лише 11 серпня 2016 року. При цьому, посилання на те, що попереднім представником ОСОБА_5 неналежним чином надавалась правова допомога, в результаті чого про оскаржене рішення ОСОБА_2 дізнався лише через чотири місяці, судом до уваги не прийнято, так як доказів щодо розірвання з ним договору суду не надано.

У листопаді 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що 25 липня 2016 року договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_2 та АО «ОСОБА_5 та партнери» був розірваний ОСОБА_2 в односторонньому порядку. У зв'язку з відсутністю відповідної вимоги в ухвалі від 23 серпня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху, доказів на підтвердження цьому до суду не надавалось.

Колегія суддів приймає аргументи викладені в касаційній скарзі з таких підстав.

Згідно частини першої статті 294 ЦПК України (в редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року)апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Норми ЦПК України (в редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року) не містили вичерпного переліку підстав, що вважалися поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначалися в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що 30 березня 2016 року під час ухвалення заочного рішення у судовому засіданні ні відповідач ОСОБА_2, ні його представник присутні не були.

Згідно приписів частини третьої статті 222 ЦПК України (в редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року), особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

В матеріалах справи наявна заява представника позивача щодо направлення кореспонденції ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Вказана адреса зазначена і в заяві про перегляд заочного рішення, яка подана представником відповідача. Крім цього, представником ОСОБА_5 у заяві про перегляд заочного рішення вказано нову адресу для направлення кореспонденції у справі: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України у м. Києві, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 по м. Києву зареєстрованим не значиться. Разом з тим, копія заочного рішення від 30 березня 2016 року, направлена ОСОБА_2 за адресою вказаною у позовній заяві (АДРЕСА_2) та повернута у зв'язку з тим, що особа не знаходиться за цією адресою.

Крім того, у справі міститься дві розписки про ознайомлення представників ОСОБА_2 з матеріалами справи: ОСОБА_5 - від 22 липня 2016 року та ОСОБА_6 - 1 серпня 2016 року (помилково зазначено - 1 липня 2016 року).

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 вказав, що 22 липня 2016 року представник ОСОБА_5 дійсно знайомився з матеріалами справи та повідомив ОСОБА_2 (після спливу майже 4 місяців) про прийняте рішення. Внаслідок недобросовісного виконання професійних обов'язків попереднім представником, ОСОБА_2 було прийнято рішення про укладення договору з іншим адвокатом.

Суд апеляційної інстанції, при відмові у відкритті апеляційного провадження, вважав, що ОСОБА_2 не надано інформації щодо розірвання договору про надання правової допомоги з попереднім представником ОСОБА_5

Разом з тим, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав ненадання представником ОСОБА_6 інформації щодо розірвання договору про надання правової допомоги з попереднім представником відповідача ОСОБА_5 не є безумовною підставою для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Особою, що подала апеляційну скаргу - представником ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції надано договір про надання правової допомоги від 27 липня 2016 року, укладений з ОСОБА_2 Вказаний представник ознайомився з матеріалами справи 1 серпня 2016 року та в передбачений частиною першою статті 294 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання апеляційної скарги) строк (11 серпня 2016 року) оскаржив рішення в апеляційному порядку.

В порушення вимог частини третьої статті 222 ЦПК Україникопію рішення суду першої інстанції відповідачу ОСОБА_2 було направлено за неналежною адресою, вказаною у позовній заяві, де ОСОБА_2 не має зареєстрованого проживання та не проживає. Доказів того, що копія рішення надсилалась представнику відповідача ОСОБА_5 матеріали справи також не містять. Тому доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала ухвалена з порушенням норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, від 6 грудня 2007 року). Крім того, право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (RYAZANTSEV v. RUSSIA, N 21774/06, § 53, від 10 березня 2011 року).

Тому доводи касаційної скарги дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу - скасувати, а справу № 752/8098/15-ц передати до Апеляційного суду м. Києва для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року скасувати.

Передати справу № 752/8098/15-ц до Апеляційного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат