Справа № 694/599/17
провадження 2/694/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

01.03.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючої судді Сакун Д. І.,

при секретарі Матвієнко А. А.

за участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в період шлюбу з відповідачем, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства з лютою місяця 2016 року, за спільні кошти позивачем та відповідачем було набуте у спільну власність наступне майно: Холодильник «Атлант», холодильник «Електролюкс», Морозильна камера «Атлант», газову плиту, ліжко 2-х спальне, шафу 2-х дверну, крісла розкладні (2 шт), кухню корпусну, пральну машину «LG», пральну машину, водонагрівач (2 шт. Арістон, Термекс), трактор (міні) «Ділма 244», мікрохвильову піч «Самсунг», скороварку (мульті), електрочайник, меблі для зали (стінка корпусна), стіл кухонний, тумбу під телевізор, сушарку «Ротор», соковарку, соковижималку, прасувальну дошка, килим (підлога), карнизи (7 шт.), причіп легковий, млин (кустарний), болгарку, гвинтокрут, комод, гардини, стіл (гостинний), килим (настінний 2 шт.), телевізор. Між сторонами, на момент подання позову, не досягнуто згоди стосовно вартості майна, яке підлягає поділу. З урахуванням позовних вимог позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя та виділити у власність Позивачу наступне майно: Холодильник «Електролюкс», морозильну камеру «Атлант», ліжко 2-х спальне, шафа 2-х дверна, кухню корпусну, пральну машину, водонагрівач «Арістон», тумбу під телевізор, причіп легковий, трактор(міні) «Ділма 244», мікрохвву піч «Самсунг», сушарку «Ротор», килим(настінний 1 шт.), млин(кустарний), гвинтокрут; та виділити у власність Відповідачу наступне майно: Холодильник «Атлант», газову плиту, крісла розкладні (2 шт), пральну машину авт. «LG», водонагрівач «Термекс», Скороварку(мульті), електрочайник, комод, килим(настінний 1 шт.), меблі для зали(стінка корпусна), килим(підлога), стіл кухонний, стіл (гостинний), гардини, болгарку, соковарку, прасувальну дошку, соковижималку, карнизи (7 шт), телевізор.

Відповідачем через канцелярію суду подано заперечення на вказаний позов, згідно якого остання визнала придбання перелічених речей під час перебування у шлюбі та запропонувала власний варіант їх розподілу.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечували, просили позов в частині поділу трактора колісного JINMA JM н.з.27592 СА та агрегатів до трактора косіли і гребки виключити зі списку спільного майна та залишити без розгляду, решту майна поділити згідно варіанту запропонованому відповідачкою.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 листопада 1996 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який було розірвано згідно рішення Звенигородського районного суду від 13 жовтня 2016 року.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Пунктом 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Визначаючи обсяг спільно нажитого майна, яке підлягало поділу суд виходив з наступного.

Позивачем у позовній заяві вказано перелік майна, яке було придбано сторонами під час перебування у шлюбі. Відповідачкою у запереченні на позов також було зазначено що перелічене майно було придбане під час шлюбу, відтак з урахуванням позиції відповідачки суд приходить до висновку, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином обставина придбання даного майна під час шлюбу визнана відповідачкою, а відтак доказуванню не підлягає.

Разом з тим, відповідачкою вказано, що трактор колісний JINMA JM н.з.27592 СА (в редакції позовної заяви «Трактор (міні) «Ділма 244») придбаний нею за особисті кошти, які вона отримала внаслідок продажу належної їй частки квартири.

В підтвердження даного факту судом досліджено копію договору про приватизацію квартири від 18.01.1993р., відповідно до якого відповідачці належала частина АДРЕСА_1 Казахстан. Вказана частка квартири була продана нею на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2012р. Зазначене позивачем не спростовано.

Спірний трактор було придбано 30.08.2012р. за 52865грн. Вказана сума є меншою аніж отримані відповідачкою кошти від продажу квартири, що не заперечувалося в судовому засіданні позивачем.

Відтак суд приходить до висновку, що вказаний трактор є особистою власністю відповідачки, оскільки придбаний за кошти отримані від продажу особистого майна, та не є обєктом спільної сумісної власності подружжя і поділу не підлягає.

Решта рухомих речей підлягає поділу між сторонами.

При визначенні варіанту поділу речей суд виходив із варіанту поділу вказаного позивачем у позовній заяві (за виключенням трактору), оскільки відповідачкою не було доведено належними і допустимими доказами необхідність іншого варіанту поділу знаходження речей у її фактичному користуванні, або ж використанні в певних особистих цілях. При цьому зустрічного позову заявлено не було.

Враховуючи відсутність вимог про стягнення грошової компенсації в рахунок більшої частки майна і позбавлення права суду вийти за межі позовних вимог, вказана компенсація за різницю вартості майна не стягується.

Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 82, 141, 258, 259, 265,273,354 ЦПК України, ст.57,61,70,71 СК України, ст.ст. 365, 372 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 до ОСОБА_1: холодильник «Електролюкс», морозильна камера «АТЛАНТ», ліжко двухспальне, шафа двухдверна, кухня корпусна, пральна машинка-полуавтомат «АLPARI», водонагрівач «Арістон», тумба під телевізор, причіп автомобільний, мікрохвильова піч «Самсунг», сушарка «Ротор», килими настінні 2 шт, млин кустарний, гвинтокрут, холодильник «Атлант», газова плита, крісла розкладні 2 шт., пральна машинка-автомат «LG», водонагрівач «Термекс», скороварка мульті, електрочайник, комод, меблевий гарнітур житлової кімнати, килим на підлогу, стіл кухонний, стіл гостинний, гардини дві штуки, болгарка, соковарка, прасувальна дошка, соковижималка, карнизи 7 шт., телевізор.

Виділити у власність ОСОБА_3 наступне рухоме майно: холодильник «Електролюкс», морозильна камера «АТЛАНТ», ліжко двухспальне, шафа двухдверна, кухня корпусна, пральна машинка-полуавтомат «АLPARI», водонагрівач «Арістон», тумба під телевізор, причіп автомобільний, мікрохвильова піч «Самсунг», сушарка «Ротор», килим настінний 1 шт, млин кустарний, гвинтокрут.

Виділити у власність ОСОБА_1 наступне рухоме майно: холодильник «Атлант», газова плита, крісла розкладні 2 шт., пральна машинка-автомат «LG», водонагрівач «Термекс», скороварка мульті, електрочайник, комод, меблевий гарнітур житлової кімнати, килим на підлогу, стіл кухонний, стіл гостинний, гардини дві штуки, болгарка, соковарка, прасувальна дошка, соковижималка, карнизи 7 шт., телевізор.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 680грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття судового рішення апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакун