справа № 399/932/17
провадження № 2/399/35/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:головуючого судді - Шуліки О.О., за участю секретарів судового засідання Бондаренко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання незаконними та скасування окремих положень Розпорядження Голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23 січня 2017 року за № 30-р

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом згідно якого прохав суд винести рішення, яким визнати незаконним та скасувати пункт 2 та пункт 3 розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23.01.2017 року № 30-р «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок громадянину ОСОБА_1О.», як такі, що не відповідають вимогам законодавства України та порушують його права.

Свої вимоги мотивував тим, що 2.01.2008 року помер його батько ОСОБА_3, який на момент смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі право на земельну частку (пай) , посвідченого сертифікатом серії КР № 0062393 виданого ОСОБА_2 державною адміністрацією 26.11.1996 року у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 7,62 га в умовних кадастрових гектарах. Він успадкував дане право після смерті свого батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Для оформлення вказаної земельної ділянки згідно чинного законодавства він звернувся до ОСОБА_2 районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки. Розпорядження Голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 23.01.2017 року № 30-р, за підписом заступника голови районної державної адміністрації надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, земельна ділянка № 473-1 площею 5,71 га, земельна ділянка № 473-2 площею 0,29 га, із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Україна» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млинківської сільської ради. Пунктом 2 встановлено, що термін дії даного дозволу становить 6 місяців з дати прийняття даного розпорядження. Пунктом 3 встановлено, що у разі якщо протягом встановленого пунктом 2 даного розпорядження терміну, не буде проведено державну реєстрацію земельної ділянки та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі не буде подано на затвердження до районної державної адміністрації, розпорядження вважати таким, що втратило чинність. У звязку з чим, ним було укладено угоду з ДП «Кропивницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі. У звязку з тим, що роботу ДП Кропивницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою було виконано лише в жовтні 2017 року, тобто після спливу вказаного у розпорядженні, шестимісячного строку. У жовтні 2017 року він звернувся до ОСОБА_2 районної державної адміністрації з метою подання на затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та подальшої державної реєстрації земельної ділянки. У даному зверненні йому було відмовлено у звязку з тим, що ним пропущено термін, встановлений п. 2 Розпорядження Голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 23.01.2017 року № 30-р та рекомендовано звернутися до суду з метою скасування пунктів 2 та 3 вказаного розпорядження. У звязку з тим, що з пунктами 2 та 3 Розпорядження Голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 23.01.2017 року № 30-р він не згоден він змушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач в судове засідання не зявився, але завчасно надіслав клопотання про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, але завчасно надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог позивача не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

В судовому засіданні встановлено, що 2.01.2008 року помер батько позивача ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про право на спадщину позивач отримав спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії КР № 0062393 виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією 26.11.1996 року у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Україна розміром 7,62 га.

Статтею 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» визначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі(на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай),які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської,селищної,міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Нормою цієї статті передбачено особисту волю власника сертифікату на право на земельну частку (пай), а саме на активні дії щодо бажання одержати належну їм земельну частку(пай) в натурі (на місцевості) шляхом звернення до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації із заявою про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Крім того, підставами для виділення земельних ділянок у натурі(на місцевості) саме власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Згідно розпорядження Голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 23.01.2017 року № 30-р, за підписом заступника голови районної державної адміністрації надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, земельна ділянка № 473-1 площею 5,71 га, земельна ділянка № 473-2 площею 0,29 га, із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Україна» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млинківської сільської ради. Пунктом 2 встановлено, що термін дії даного дозволу становить 6 місяців з дати прийняття даного розпорядження. Пунктом 3 встановлено, що у разі якщо протягом встановленого пунктом 2 даного розпорядження терміну, не буде проведено державну реєстрацію земельної ділянки та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі не буде подано на затвердження до районної державної адміністрації, розпорядження вважати таким, що втратило чинність.

Згідно технічної документації,яка була виготовлена 24.06.2017 року ДП «Кропивницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» встановлено, що позивач до даної установи звернувся 9.02.2017 року.

Звернувшись до ОСОБА_2 районної державної адміністрації з метою подання на затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та подальшої державної реєстрації земельної ділянки, але листом від 2.11.2017 року позивачу було відмовлено у звязку з тим, що ним пропущено термін, встановлений п. 2 Розпорядження Голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 23.01.2017 року № 30-р та рекомендовано звернутися до суду з метою скасування пунктів 2 та 3 вказаного розпорядження.

Згідно ст.11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.16 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Отже, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою в розумінні ст.79 Земельного кодексу України, так як земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2004 р. N 122 затверджено Порядок організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), відповідно до якого визначено процедуру розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ( далі-Порядок).

Так, відповідно до ч.2 Порядку організація робіт з розподілу земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією за місцем розташування земельних ділянок згідно з проектом.

Відповідно до Конституції України Закон України «Про місцеві державні адміністрації» визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.

Статтею 7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень.

Нормами вищевказаного Закону «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» передбачено, що лише за зверненням власників земельних часток (паїв), відповідна рада (райдержадміністрація) приймає рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок цим власникам земельних часток (паїв) і встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Надавши згоду на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та встановлено , яка передбачена Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)», Порядком організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2004 р. N 122, Земельним кодексом України.

Частиною1 статті 21 ЦК України зазначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам розяснено, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК).

При розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.

З вищевикладеного вбачається, що до повноважень ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області не входить встановлення терміну виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок громадянинам, а тому позовні вимоги позивача необхідно задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що зустрічний позов підлягає задоволенню з позивача - відповідача на користь відповідача - позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12,13, 259, 263, 264-265, 267, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання незаконними та скасування окремих положень Розпорядження Голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23 січня 2017 року за № 30-р задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 2 та пункт 3 розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23.01.2017 року № 30-р «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок громадянину ОСОБА_1О.».

Стягнути з ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення . Учасники справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Шуліка