Справа № 369/1922/18
Провадження №2-з/369/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018 Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я. ,

за участю секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову,-

В С Т А Н О В И В:

20.02.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову шляхом заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби та причіп, які зареєстровані за ОСОБА_2, а саме: автомобіль марки FORD TRANSIT 2198, кузов №WF0XXXTTFX6M36646, н.з.АІ8603ВА, автомобіль марки ВАЗ 2108, кузов № НОМЕР_1, н.з. АІ6234АО;Причіп ПВ 01Б, номер шасі В0000803, н.з. Al 1822X0.

Заявлені вимоги мотивує тим, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу починаючи з 05 лютого 2005 року по 17 квітня 2011 року.

18 квітня 2011 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської Міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис за № 104.

За час перебування в шлюбі, сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У шлюбі вони прожили 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, їхнє спільне життя стало неможливим та вони вирішили розлучитися.

08 листопада 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено рішення про розірвання шлюбу.

За час перебування у шлюбі (в тому числі і фактичних шлюбних відносинах) між ними, за рахунок спільних грошових коштів, було придбано майно, а саме:автомобіль марки FORD TRANSIT 2198, кузов №WF0XXXTTFX6M36646, н.з. АІ8603ВА., автомобіль марки ВАЗ 2108, кузов № НОМЕР_1, н.з. АІ6234АО;причіп ПВ 01 Б, номер шасі В0000803, н.з. All822X0.

Дані транспортні засоби зареєстровані за ОСОБА_2, що підтверджується повідомленням Регіонального сервісного центру МВС в Київській області від 24.01.2018 №31/10-322.

Дане майно являється таким, що належить нам на праві спільної сумісної власності.

Нею було запропоновано поділити вищезгадане майно, в добровільному порядку, але ОСОБА_2 категорично відмовився.

Нещодавно їй стало відомо про реальні дії ОСОБА_2, спрямовані реалізацію вищезгаданого обєкта нерухомості.

Невжиття таких заходів забезпечення позову може перешкодити реалізації їх прав та інтересів, як співвласника вищезгаданого майна за захистом яких має намір звернутися до суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника заявника ОСОБА_4. слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 5, 6 частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

Із роз'яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст.. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши та дослідивши матеріли заяви про забезпечення позову, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, враховуючи обставини викладені в заяві, характер правовідносин на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, тому в задоволенні заяви заявника про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149-153, 258-261-210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст.. 161ЦПК України.

Суддя: А.Я. Волчко