Постанова

Іменем України

14 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 183/5770/15-ц

провадження № 61-566 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного у складі:

головуючого - Висоцької В. С.

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., ШтеликС. П.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_3,
відповідач-товариство з обмеженою відповідальністю «Інкубаційна станція» (надалі - ТОВ «Інкубаційна станція»),
третя особа без самостійних вимог на стороні позивача
-виконавчий комітет Новомосковської міської ради,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інкубаційна станція» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області у складі суддів: Лисичної Н. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є., від 21 квітня 2016 року.

Встановив:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (надалі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Інкубаційна станція», третя особа - виконавчий комітет Новомосковської міської ради, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція», оформлене протоколом б/н від 19 квітня 2013 року, про часткове скасування протоколу № 2 профспілкового комітету державного підприємства головного підприємства «Облміжколгоспптахопром» (надалі - ДП ГП «Облміжколгоспптахопром») від 01 грудня 1989 року в частині передачі ОСОБА_4 та його сім'ї на час роботи на підприємстві, житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Позовна заява мотивована тим, що спірний житловий будинок, в якому проживає позивач та члени її сім'ї був придбаний ДП ГП «Облміжколгоспптахопромом» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 01 грудня 1989 року. На підставі рішення профспілкових зборів державного підприємcтва головного підприємства «Облміжколгоспптахопром», оформленого протоколом № 2 від 01 грудня 1989 року її батьку - ОСОБА_4 та членам його сім'ї, членом якої вона також є, на час його роботи на підприємстві було виділено житлове приміщення, а саме житловий будинок АДРЕСА_1

В установленому законом порядку вони вселились в житловий будинок, зареєструвались і мешкають в ньому до теперішнього часу. Спірний житловий будинок було придбано ДП ГП «Облміжколгоспптахопром», проте у відповідача відсутнє законне право на зазначений житловий будинок, оскільки інвентаризаційні відомості та акти прийому - передачі спірного будинку від ДП ГП «Облміжколгоспптахопром» до ТОВ «Інкубаційна станція», відповідач не надав під час розгляду цивільної справи у судах.

Крім того, повноваження загальних зборів учасників товариства, визначені статтею 59 Закону України «Про господарські товариства», не передбачають скасування рішень профспілкового комітету, членами якого вони не є.

Позивач вважає, що рішення відповідача, яке оформлено протоколом загальних зборів ТОВ «Інкубаційна станція» б/н від 19 квітня 2013 року, яким було частково скасовано рішення профспілкових зборів ДП ГП «Облміжколгоспптахопром», оформленого протоколом № 2 від 01 грудня 1989 року, підлягає скасуванню, як незаконне, тому що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та за межами цивільної дієздатності.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3

Рішення суду першої інстанції, з посиланням на статтю 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 41 Конституції України, статті 391, 396 ЦК України мотивоване тим, що відповідач мав право на прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів, оскільки він є власником будинку АДРЕСА_1 в м. Новомосковську, в якому ОСОБА_3, її малолітній син, брат та батьки постійно проживають і в законному порядку зареєстровані.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, визнано незаконним рішення загальних зборів ТОВ «Інкубаційна станція», оформлене протоколом б/н від 19 квітня 2013 року, про часткове скасування протоколу № 2 профспілкового комітету ДП ГП «Облміжколгоспптахопром» від 01 грудня 1989 року в частині передачі ОСОБА_4 та його сім'ї на час роботи на підприємстві, житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не враховано, що у відповідача не було відповідних повноважень на скасування рішення профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року (протокол № 2), а тому дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року, ТОВ «Інкубаційна станція» просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року, залишити в силі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 року.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, акцентує увагу на тому, що у рішенні апеляційного суду відсутнє будь-яке обґрунтування задоволення позовних вимог із зазначенням норми матеріального права, а також суд апеляційної інстанції з власної ініціативи, без будь-якого обґрунтування та посилання на норми процесуального права, самостійно змінив позовні вимоги, визнавши рішення профспілкового комітету незаконним; крім того, апеляційним судом не взято до уваги, що правонаступником усіх прав та обов'язків ДП ГП «Облміжколгоспптахопром» є ТОВ «Інкубаційна станція», що підтверджено допустимими доказами (зокрема чинними рішеннями судів).

29 вересня 2016 року позивач подала заперечення на касаційну скаргу, просила касаційну скаргу відхилити.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

04 січня 2018 року зазначена справа передана на розгляд Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Пунктом 10 статті 247 Кодексу законів про працю про працю Української РСР (в редакції, чинній на момент прийняття рішення профспілкових зборів ДП ГП «Облміжколгоспптахопром» від 01 грудня 1989 року), визначено, що профспілковий комітет підприємства, установи, організації разом з адміністрацією розподіляє в установленому порядку жилу площу в будинках підприємства, установи, організації, а також жилу площу, яка надається в їх розпорядження в інших будинках; контролює житлово-побутове обслуговування.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 27 вересня 1971 року N 2151-VIII затверджено Положення про права профспілкового комітету підприємства, установи, організації, яким пунктом 23 якого передбачено аналогічні повноваження профспілкового органу.

Таким чином, з огляду на положення законодавства, чинного на момент прийняття рішення профспілкових зборів ДП ГП «Облміжколгоспптахопром» від 01 грудня 1989 року, до повноважень профспілкового органу входило вирішення питання щодо надання житла працівнику зазначеного підприємства - ОСОБА_4

Положення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045-XIVне містять підстав, які б надавали загальним зборам учасників товариства з обмеженою відповідальності повноважень на скасування рішень профспілкових зборів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_4, який працював на ДП ГП «Облміжколгоспптахопром».

Рішенням профспілкових зборів ДП ГП «Облміжколгоспптахопром», оформленого протоколом № 2 від 01 грудня 1989 року, будинок АДРЕСА_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області надано для проживання ОСОБА_4 на період його роботи на підприємстві. На баланс підприємства зазначений будинок було взято як службове приміщення.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 01 грудня 1989 року ДП ГП «Облміжколгоспптахопром» придбало домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Після звільнення у 1997 році з підприємства ОСОБА_4 разом з родиною, у тому числі дочкою - ОСОБА_3, залишилися проживати в цьому будинку.

Наказом генерального директора об'єднання «Дніпропетровськптахопром» № 12 від 06 грудня 1989 року ДП ГП «Облміжколгоспптахопром» перейменовано в «Новомосковське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство».

22 травня 1995 року відповідно до розпорядження голови Новомосковської районної ради народних депутатів № 85 «Новомосковське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство» перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю по виробництву птиці «Україна» («ЛТД Україна»).

Відповідно до Статуту ТОВ «Інкубаційна станція» (затвердженого зборами учасників товариства, протокол № 2 від 04 лютого 2000 року), ТОВ «Інкубаційна станція» є правонаступником всіх прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю по виробництву птахів «Україна».

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція» від 19 квітня 2013 року було прийнято рішення про часткове скасування протоколу № 2 профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року, в частині передачі ОСОБА_4 та членам його сім'ї на час його роботи на підприємстві житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, а також було вирішено повідомити поштою родину ОСОБА_4, що у разі відмови від добровільного звільнення спірного домоволодіння, ТОВ «Інкубаційна станція» звернеться до суду з позовом про їх примусове виселення.

У вказаному вище протоколі, у пункті першому порядку денного загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція» міститься посилання на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2013 року у цивільній справі № 2-4783/11, яким відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ТОВ «Інкубаційна станція» про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними побудовами по АДРЕСА_1 у м. Новомосковську, а також відмовлено у задоволення зустрічного позову ТОВ «Інкубаційна станція» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, треті особи - сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, служба у справах дітей Новомосковської міської ради, про захист права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації.

Спір щодо житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області розглядався судами неодноразово, що підтверджується матеріалами справи.

Рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція», яке оформлене протоколом б/н від 19 квітня 2013 року оцінювалося судами як підстава для виселення родини ОСОБА_7 із спірного житлового будинку.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача повноважень на скасування рішення профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року (протокол № 2), оскільки загальні збори учасників ТОВ «Інкубаційна станція» фактично безпідставно підмінили собою профспілку та перебрали на себе її повноваження, хоча чинне законодавства такими повноваженнями загальні збори учасників - як орган управління товариством, не наділяє.

За таких обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та визнав рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція», яке оформлене протоколом б/н від 19 квітня 2013 року незаконним, а не недійсним, оскільки підстави недійсності рішень загальних зборів учасників ТОВ перебувають у площині регулювання корпоративних правовідносин.

Доводи ТОВ «Інкубаційна станція», наведені у касаційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції, який хоча і визнав рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інкубаційна станція», оформлене протоколом б/н від 19 квітня 2013 року незаконним, а не недійсними, як просив позивач, проте це не призвело до неправильного вирішення спору по суті, оскільки суд апеляційної інстанції в ефективний спосіб захистив порушене право позивача на законне проживання у спірному будинку.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи, судове рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а скаргу без задоволення, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат апеляційним судом. Судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на особу, яка подала касаційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 розділу ХIII Перехідні положення ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інкубаційна станція» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Судовий збір за подання касаційної скарги покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Інкубаційна станція».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик