АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3791/16-ц Номер провадження 22-ц/786/565/18Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

відповідача - Твердохліб О.В., представника відповідачів Твердохліба В.О., Твердохліб О.В., Босого М.А., Матьохи М.І. - Левчук І.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Селянського фермерського господарства "Золотий колос" - Храпача Олександра Володимировича

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2017 року

за заявою представника Селянського фермерського господарства "Золотий колос" - Храпача Олександра Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_2, Селянського фермерського господарства "Золотий колос" до Полтавської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Твердохліба Віталія Олександровича, Твердохліб Ольги Валентинівни, Почеп Поліни Яківни, Босого Миколи Андрійовича, Матьохи Михайла Івановича, треті особи: Заворсклянська сільська рада Полтавського району Полтавської області, Державне підприємство "Полтавагеодезцентр", Відділ Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області, про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2017 року в задоволенні заяви представника Селянського фермерського господарства «Золотий колос» Храпача О.В. про вжиття заходів забезпечення позову, відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодилось СФГ "Золотий колос", представник якого в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою вказану заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування доводів скарги зазначають, що висновки суду про відсутність доказів правомірності користування спірними земельними ділянками СФГ «Золотий колос» не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявний акт про право користування земельною ділянкою 50,57 га та розпорядження голови Полтавської РДА про передачу земельної ділянки площею 21 га в оренду на 49 років.

Зауважують, що довідка за підписом голови СФГ «Золотий колос» щодо дійсності завдання позивачу шкоди діями інших осіб, є належним доказом так як видана юридичною особою та ніким не скасована.

Окрім того, вказують, що на підтвердження порушення діями відповідачів права апелянта було додано Витяг з Публічної кадастрової карти, засвідчений головою господарства, фотознімки та докази звернення до поліції щодо незаконного зайняття земельної ділянки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та прохав її задовольнити.

Відповідач Твердохліб О.В. та представник відповідачів апеляційну скаргу не визнали, прохали її відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 та СФГ "Золотий колос" звернулись до місцевого суду з вказаним позовом, неодноразово уточненим в ході судового розгляду, до відповідачів, в якому, остаточно прохали: визнати за СФГ «Золотий колос» право користування земельною ділянкою площею 50,57 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району, згідно Державного акту на право постійного користування землею IV-ПЛ №020041, виданого 12.06.2001 року Полтавською районною радою на ім'я голови даного господарства Боричевського Ф.І.; визнати незаконними і скасувати державні акти про право власності на земельні ділянки, видані Полтавською районною державною адміністрацією: Твердохліб В.О. на ділянку з кадастровим №:00:020:0010, площа 3,69 га, Почеп П.Я. на ділянку з кадастровим №:00:020:0007, площа 3,8161 га Босому М.А. на ділянку з кадастровим №:00:020:0008, площа 3,92 га, Твердохліб ОВ. на ділянку з кадастровим №:00:020:0009, площа 3,8831 га, Матьосі М.І. на ділянку з кадастровим №:00:020:0022, площа 3,7472 га (т.2, а.с.38-47).

14 грудня 2017 року представником СФГ «Золотий Колос» - Храпачем О.В. до місцевого суду було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він прохав:

-вжити заходи забезпечення даного позову та заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам користуватися земельними ділянками, переданими СФГ «Золотий колос» (в т.ч. вже наданими іншим особам за рахунок цих земель), а саме: земельною ділянкою площею 50,57 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району, згідно Державного акту на право постійного користування землею IV-ПЛ №020041, виданого 12.06.2001 року Полтавською районною радою на ім'я голови даного господарства Боричевського Ф.І.; суміжною земельною ділянкою площею 20 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради та передана СФГ «Золотий колос» в оренду на 49 років Розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації №876 від 07.12.2007 року;

-До вирішення даної справи по суті зазначені земельні ділянки передати на відповідальне зберігання та залишити в користуванні СФГ «Золотий колос», для чого Державному підприємству «Полтавагеодезцентр» доручити виготовити кадастровий план, встановити межові знаки та скласти відповідний акт. Витрати Державного підприємства «Полтавагеодезцентр» по виконанні даних робіт покласти на СФГ «Золотий колос» (т3, а.с.12-14)..

У подальшому, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу, якою відмовлено у задоволенні даної вказаної заяви про забезпечення позову у визначений спосіб (т.3, а.с.29-30).

Постановляючи ухвалу про відмову в забезпеченні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів щодо правомірності користування ним на даний час спірними земельними ділянками, оскільки дані ділянки надавались у користування саме Боричевському Ф.І., а питання щодо усунення перешкод позивачам в користуванні земельними ділянками є предметом позову, тобто вимоги заяви про забезпечення позову є фактично дублюванням позовних вимог Окрім того, зазначалось, що до заяви не додано належних доказів щодо завдання діями інших осіб шкоди інтересам чи порушення прав СФГ «Золотий колос».

Такий висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.151 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 2 ч.1 ст.152 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії;

Частиною третьою ст.152 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) установлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписом ч.5 ст.153 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

За змістом п.4 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що, згідно Державного акту на право постійного користування землею серія ІV-ПЛ №020041, Боричевському Ф.І. на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Полтавської районної Ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області від 31 січня 2001 року надано у постійне користування земельну ділянку площею 50,57 га в межах згідно з планом. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №171 (т.1, а.с.13).

Відповідно до Розпорядження голови районної державної адміністрації «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду селянському (фермерському) господарству «Золотий колос» від 07.12.2007 року №876 передано в оренду селянському (фермерському) господарству «Золотий колос» земельну ділянку для ведення фермерського господарства із земель запасу на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області площею 20,0 га (рілля) (т.1, а.с.16).

Рішенням №РВ-014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 21.12.2014 року, на заяву СФГ «Золотий колос», визначено, що, відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме перетин ділянок з ділянкою :00:020:0010, площа співпадає на 5,3874% (т.1, а.с.19).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.05.2016 року, державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Л.В. Замулко було відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину на права СФГ «Золотий колос» та на право постійного користування земельною ділянкою - 50,57 га для ведення селянського /фермерського/ господарства, розташованої згідно державного акту на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району та області (т.1, а.с.30).

З аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позивачі остаточно прохали, зокрема, визнати за СФГ «Золотий колос» право користування земельною ділянкою площею 50,57 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району, згідно Державного акту на право постійного користування землею IV-ПЛ №020041, виданого 12.06.2001 року Полтавською районною радою на ім'я голови даного господарства Боричевського Ф.І. та скасувати державні акти про право власності на земельні ділянки, видані Полтавською районною державною адміністрацією: Твердохліб В.О. на ділянку з кадастровим №:00:020:0010, площа 3,69 га, Почеп П.Я. на ділянку з кадастровим №:00:020:0007, площа 3,8161 га, Босому М.А. на ділянку з кадастровим №:00:020:0008, площа 3,92 га, Твердохліб О.В. на ділянку з кадастровим №:00:020:0009, площа 3,8831 га, Матьосі М.І. на ділянку з кадастровим №:00:020:0022, площа 3,7472 га, тобто прохали визнати правомірність користування ними спірними земельними ділянками площею 50,57 га. та площею 20,00 га.

Як убачається зі змісту заяви про забезпечення позову її вимогами є вжиття заборони будь-яким фізичним та юридичним особам користуватися земельними ділянками, переданими СФГ «Золотий колос» (в т.ч. вже наданими іншим особам за рахунок цих земель), а саме: земельною ділянкою площею 50,57 га, суміжною земельною ділянкою площею 20 га, та вирішення даної справи по суті, зазначені земельні ділянки передати на відповідальне зберігання та залишити в користуванні СФГ «Золотий колос», для чого Державному підприємству «Полтавагеодезцентр» доручити виготовити кадастровий план, встановити межові знаки та скласти відповідний акт.

З наведеного вбачається, що вимоги заяви про забезпечення позову є фактичним дублюванням позовних вимог, оскільки в них йдеться про визнання права користування за позивачами на спірні земельні ділянки та їх фактичну передачу у користуванням СФГ «Золотий колос».

При цьому зі змісту заяви про забезпечення позову випливає, що заявник прохав заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам користуватися земельними ділянками, переданими СФГ «Золотий колос» (в т.ч. вже наданими іншим особам за рахунок цих земель), проте, предметом даних позовних вимог є, зокрема, і правомірність передачі та користування спірними землями господарством позивача, а тому дані вимоги не можуть бути задоволені в межах вирішення заяви про забезпечення позову.

Як убачається з наведених вище положень, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_2 та СФГ"Золотий колос" прохали визнати незаконними і скасувати державні акти про право власності на земельні ділянки, видані Полтавською районною державною адміністрацією: Твердохліб В.О. на ділянку з кадастровим №:00:020:0010, площа 3,69 га, Почеп П.Я. на ділянку з кадастровим №:00:020:0007, площа 3,8161 га, Босому М.А. на ділянку з кадастровим №:00:020:0008, площа 3,92 га, Твердохліб ОВ. на ділянку з кадастровим №:00:020:0009, площа 3,8831 га, Матьосі М.І. на ділянку з кадастровим №:00:020:0022, площа 3,7472 га.

Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Таким чином, поставлені у заяві про забезпечення позову питання про заборону будь-яким фізичним та юридичним особам, користуватися спірними земельними ділянками та передачу їх на відповідальне зберігання та залишити в користуванні СФГ «Золотий колос», порушуватимуть права відповідачів у справі, як власників земельних ділянок, що може призвести до незворотних наслідків.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення заяви представника СФГ "Золотий колос" - Храпача О.В. про вжиття заходів забезпечення позову

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що висновки суду про відсутність доказів правомірності користування спірними земельними ділянками СФГ «Золотий колос» не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявний акт про право користування земельною ділянкою 50,57 га та розпорядження голови Полтавської РДА про передачу земельної ділянки площею 21 га в оренду на 49 років, є безпідставними, оскільки правомірність користування позивачами земельною ділянкою є предметом доказування у межах даної справи.

При цьому, як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, право власності на належні Твердохліб В.О. Почеп П.Я., Босому М.А., Твердохліб О.В., Матьосі М.І. земельні ділянки підтверджується відповідними державними актами, а тому право користування власником належним йому майном є абсолютним та не може бути обмежене.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують та не ґрунтуються на нормах права, а тому судом до уваги не беруться.

Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Селянського фермерського господарства "Золотий колос" - Храпача Олександра Володимировича, - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2017 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ : /підпис/ С.М. Бондаревська /підпис/ О.Ю. Кузнєцова

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун