Ухвала

22 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 461/10920/14-ц

провадження № 61-2731 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квадрос», товариства з обмеженою відповідальністю «Євген», приватного підприємства «М-Студія», товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-кіпрське підприємство «Лео Порто», товариства з обмеженою відповідальністю «Самшит» про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2018 року ОСОБА_1 подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2017 року.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 15 січня 2018 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення судом апеляційної інстанції ухвали).

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України( у редакції від 3 жовтня 2017 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник вказує про те, що нормами ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) не було передбачено процесуальної можливості оскаржити у касаційному порядку ухвалу про застосування заходів забезпечення позову. Крім того, пропуск цього строку був зумовлений бездіяльністю суду апеляційної інстанції та можливістю отримати копію оскаржуваної ухвали суду лише 10 січня 2018 року.

Однак, цей факт спростовується тим, що скаржник вже звертався до суду з касаційною скаргою на ці самі судові рішення.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно зазначити інші підстави поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень із наданням відповідних доказів.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2017 року залишити без руху і надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк