Справа № 323/86/18
Ппровадження № 2/323/230/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді - Гуцал О.П.,
при секретарі -Окладніковій О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що із відповідачем перебуває у шлюбі, шлюбні відносини фактично з липня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони не зійшлися характерами, внаслідок чого втратили одне до одного почуття любові та поваги. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим, строку для примирення не потребує. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання доньки. У зв'язку із зазначеним позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 26.01.2018 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання на 21.02.2018 року.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_3».

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 20 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 37.

Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ст. 111 Сімейного кодексу України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У даному випадку сторони не вважають за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом також встановлено те, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться з липня 2017 року, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, турбота один до одного та повага.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам суспільства, у зв'язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки малолітня дитина сторін проживає разом із позивачем, що підтверджено актом комісії Оріхівської міської ради, відповідач позов визнає у повному обсязі, то позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 7, 21, 24, 56, 104, 105, 110, 111, 112, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який зареєстрований 20 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 37 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити дошлюбне прізвище - «ОСОБА_3».

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.115 СК України, направити рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гуцал