Справа №479/835/17 02.03.2018
Провадження №22-ц/784/260/18 Головуючий у першій інстанції Кондрачук А.П. Категорія 31 Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 березня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Прокопчук Л.М.,

при секретарі судового засідання - Цуркан І.І.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного судового провадження

апеляційні скарги

ОСОБА_5

на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2017 року, вступна та резолютивна частини якого проголошені головуючим суддею Кондрачуком А.П. цього ж дня у приміщенні цього ж суду о 15 год.06 хв. та додаткове рішення цього ж суду від 23 січня 2018 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Держави Україна в особі Прокуратури Миколаївської області, Державної казначейської служби України про стягнення майнової шкоди завданої злочином,

В С Т А Н О В И Л А

25 вересня 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Держави Україна в особі Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, Державної казначейської служби України про стягнення майнової шкоди завданої злочином.

В обґрунтування позову вказувала, що 11 квітня 2016 року орієнтовно о 03.30 год. на території автозаправки «WOG», розташованої на 239 км. Автодороги «Київ-Одеса» невідома особа шляхом розбиття скла автомобіля марки «Шевроле Лачетті», проникла до салону автомобіля та викрала належну їй сумку з особистими документами та грошовими коштами в загальній сумі 40 000 грн.

За фактом викрадення майна Кривоозерським відділенням Врадіївського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області розпочато кримінальне провадження № 0000169 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється Первомайською місцевою прокуратурою Миколаївської області.

Проте, понад рік триває досудове розслідування в ході якого осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення не встановлено, викраденого майна не знайдено і не повернуто, заподіяну шкоду не відшкодовано, тому вважає, що шкода має бути відшкодована їй за рахунок Державного бюджету України, оскільки, відповідно до вимог ч. 3 ст. 127 КПК України, ст. 1177 ЦК України, є правові підстави для стягнення на її користь компенсації за шкоду завдану злочином в сумі 40 000 грн.

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2017 року неналежного відповідача Первомайську місцеву прокуратуру Миколаївської області замінено на належного Прокуратуру Миколаївської області.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2017 року та додатковим рішенням цього суду від 23 січня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5, посилаючись на неповне встановлення обставин справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просила рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову.

У відгуці на апеляційну скаргу Прокуратура Миколаївської області, посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишенню без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ч. 3 ст. 127 КПК України шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

За приписами ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Отже, положення ст.1177 ЦК України не формулюють норм прямої дії, які б регулювали відносини щодо відшкодування шкоди, завданої фізичній особі кримінальним правопорушенням.

Законодавчий акт, який би встановлював умови і порядок відшкодування майнової шкоди з підстав передбачених ст.1177 ЦК, законодавцем не прийнято.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, згідно витягу з кримінального провадження №0000169 Кривоозерським відділенням Врадіївського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області 11 квітня 2016 року розпочато досудове розслідування за фактом викрадення майна, належного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України ( а.с.5).

Відповідно до листа Державної казначейської служби України № 5-13/5754-15035 від 11 вересня 2017 року направленого позивачеві, неможливо виплати їй відшкодування шкоди, оскільки безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходжень рішень суду. Однак рішення по даній справі до казначейства не надходило ( а.с.9)

До цього часу в кримінальному провадженні викрадене майно не знайдено і потерпілому не повернуто.

Згідно з матеріалами справи, остаточне рішення по вказаному кримінальному провадженню не ухвалено, досудове розслідування триває, можливості по відшкодуванню шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, з врахуванням вимог діючого законодавства, позивачем не вичерпані.

За таких обставин, а саме за відсутності закону, який би встановлював спеціальні умови, підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про заміну неналежного відповідача належним відповідачем 10 листопада 2017 року, тобто у не призначену судом дату розгляду справи, хоча і мають місце, проте це не впливає на правильність висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову і не є підставою для його скасування.

Також суд не може прийняти до уваги посилання позивача на рішення Європейського Суду з прав людини при винесенні рішення за позовом Цубані проти Італії 1996 рік, Цубані та Матош де Сільва, Лда та інші проти Португалії 1996 рік, Гійємен проти Франції 1997 рік, Гійємен та Аккус проти Туреччини 1997 рік, оскільки в зазначених рішеннях немає посилання на обов'язок держави компенсувати за свій рахунок спричинену шкоду, поки триває відповідне кримінальне розслідування.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції в межах заявлених позовних вимог повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази та дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про неможливість задоволення позову.

За такого, в силу ст.376 ЦПК України апеляційні скарги ОСОБА_5 належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а

Апеляційні скарги ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 23 січня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадку та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Прокопчук

Повний текст постанови складено 05 березня 2018 року.