Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/2046/17

Провадження № 2/440/489/2018

22 лютого 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Мотивує тим, що з 14.07.2007 року перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах. У шлюбі в них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб. Між ними постійно виникали сварки, непорозуміння з приводу різних побутових дрібниць. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить формальний характер, понесені нею судові витрати покласти на відповідача. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «ОСОБА_2».

Позивач ОСОБА_2 до початку підготовчого судового засідання подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, до початку судового розгляду, на адресу суду надіслав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розлучення згідний. Відзив щодо заперечень проти позову, згідно вимог ст. 178 ЦПК України, не подав.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Таке ж положення викладене у Статті 24 СК України. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 850, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 14.07.2007 року.

Від подружнього життя мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2, виданим Відділом РАЦС Буського РУЮ Львівської області 21.11.2008 р..

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не

розуміють один одного. Втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка, у поданій заяві, наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю.

Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Сторони стали чужими один одному. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним.

Майнового спору сторони не мають.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розлучення позивачці залишити прізвище «ОСОБА_2».

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, враховуючи що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, формально існуючий шлюб слід розірвати.

В порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 640,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.110-113 СК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою АДРЕСА_1 паспорт НОМЕР_3, виданий Деснянським РУ ГУМВД України у м. Києві та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем с. Ясенівці Золочівського району Львівської області, паспорт НОМЕР_4, виданий Золочівським РВУМВС України у Львівській області, зареєстрований 14 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 850.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя с. Ясенівці Золочівського району Львівської області в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1 - 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда