Справа № 308/4536/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 березня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готри Т.Ю.,

суддів - Фазикош Г.В., Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря - Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 вересня 2017 року у справі (№308/4536/16-ц головуючий суддя Бедьо В.І.) за позовом Публічого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 10.12.2010 року ОСОБА_1 стала клієнтом банку ідентифікувавшись і ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна картка».03.02.2012 року відповідачці було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold 55 днів» відповідно до Тарифів якої ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.05.2015 року складає 27 419,33 грн., яку у добровільному порядку відповідачка сплатити не бажає, а тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованістьу розмірі 27 419,33 грн. за кредитним договором № б/н від 10.12.2010 року, яка складається з : 24960,00 грн. - заборгованості за кредитом; 677,46 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1281,87 грн. - штрафу (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 вересня 2017 року позовзадоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.12.2010 року у розмірі 27 419,33 грн. ( двадцять сім тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень 33 коп.), яка складається з наступного: 24960,00 грн. - заборгованість за кредитом; 677,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1281,87 грн. - штраф (процентна складова) та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову банку відмовити. Вказує на те, що Анкета - Заява, підписана нею, не може вважатися договором в розумінні ст. 626 ЦК України та відповідно не може вважатися обопільно досягнутою згодою між сторонами на укладення кредитного договору. Також зазначає, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, що відповідно є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, які апеляційну скаргу підтримали, представника позивачаГриниха Т.Ю.,яка апеляційну скаргу не визнала, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2010 року ОСОБА_1 ідентифікувалась та ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, підписала Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» та отримала кредитну картку «Універсальна картка».

03.02.2012 року Відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold 55 днів» відповідно до Тарифів якої ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банкускладає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві(а.с. 8).

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, в даному випадку зміст кредитного договору від 10.12.2010 року було зафіксовано у декількох документах, а саме: у заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг і Тарифах Банку.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що між Банком і ОСОБА_1 10 грудня 2010 року було укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав, а відповідачка отримала кредит в розмірі 8000,00 грн., який згодом було збільшено до 25000,00 грн.

Факт укладення кредитного договору, отримання відповідачкою ОСОБА_1 грошей, та виконання умов цього договору сторонами, стверджується також і розрахунком заборгованості за договором №б/н від 10.12.2010 року, з якого вбачається отримання позичальником грошей, а також повернення частини позики, сплата відсотків, комісії та пені за період з 03.02.2012 року по 31.05.2015 року.

Однак, відповідачка ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, а саме не сплачує щомісячно частину кредиту і відсотки за користування кредитом, внаслідок чого у неї станом на 31.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 27 419,33 грн., яка складається з : 24960,00 грн. - заборгованості за кредитом; 677,46 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1281,87 грн. - штрафу (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 3-7).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Встановивши, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» банку заборгованості в розмірі 27 419,33 грн.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності (28.04.2016 року), не заслуговують на увагу, оскільки відповідачка з моменту отримання кредиту 03.02.2012 року і до 19.05.2015 року активно користувалася кредитними коштами, які частково повертала і щомісячно сплачувала відсотки за його користування, а тому строк позовної давності Банком не пропущено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідачки без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 вересня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 березня 2018 року.

Головуюча : Судді :