Справа №705/517/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В якості відповідача в позові вказаний ОСОБА_2.

В позові ставиться питання:

«… Винести рішення суду, яким стягнути з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх його видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового /мінімуму / відповідного віку до досягнення дітьми повноліття...».

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 02 лютого 2018 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

В порушення вимог п. п. 5, 6, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем в позовній заяві не було зазначено про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Крім того, позивачем не зрозуміло викладена прохальна частина позовної заяви, а саме в частині визначення розміру стягнення аліментів та кінцевого терміну стягнення.

Так ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суддя звертав увагу позивача на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Ухвала судді Уманського міськрайонного суду про залишення позовної заяви без руху була винесена 02.02.2018р. та в ній було встановлено строк «…для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали…».

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 942, яке надійшло на адресу суду 28.02.2018р. за вх.. № 4844,- позивач ОСОБА_1 ухвалу Уманського міськрайонного суду про усунення недоліків від 02.02.2018р. отримала 09.02.2018р., про що особисто поставила свій підпис на листі.

При цьому, позивач, в порушення вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України, станом на 02.03.2018р. недоліки вказані в ухвалі суду не усунула.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,- визнати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко