Справа № 2-1316/631/11 Провадження № 2-р/450/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду про розяснення рішення суду у цивільній справі за позовом Прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Львівській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третьої особи ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» про визнання іпотечного договору недійсним.

В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що 13.03.2013 року Пустомитівським районним судом Львівської області винесено заочне рішення у справі та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області суму заборгованості в розмірі 355000,00 гривень. Відповідно до ст. 546 ЦК України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (ст. ст. 553 559) не застосовуються до правовідносин кредитора з іпотекодавцем, оскільки він відповідає перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобовязання винятково в межах вартості предмета іпотеки. Тому солідарна відповідальність боржника та іпотекодавця нормами чинного законодавства не передбачена, що висловлено у правовій позиції ВСУ у справі №6-1474цс16. Оскільки солідарна відповідальність боржника та іпотекодавця нормами чинного законодавства не передбачена, отже є необхідність у розясненні рішення суду, а саме яким чином повинно виконуватися вказане рішення суду.

Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи заяви, суд приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду від 13.03.2013 року у цивільній справі за позовом Прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третьої особи ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» про визнання іпотечного договору недійсним позовні вимоги Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області задовольнено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області суму заборгованості в розмірі 355 000,00 гривень, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області суму сплаченого судового збору в розмірі 188,20 гривень. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» про визнання іпотечного договору недійсним відмовлено. Дане рішення набрало законної сили.

Згідно ч.1 ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Особа, яка ініціювала роз'яснення суду, у відповідній заяві має вказати, що саме у резолютивній частині рішення для неї є незрозумілим, які є варіанти тлумачення рішення та як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

За положеннями вказаної статті рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

У відповідності до ч.3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

За своєю правовою суттю роз'яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз'яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз'яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Крім того, пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Виходячи зі змісту зазначеної статті зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В заяві про роз'яснення рішення необхідно зазначити, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається, рішенням суду з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 стягнуто солідарно в користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області суму заборгованості в розмірі 355 000,00 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 188,2 гривень.

Таким чином, рішення є зрозумілим, заявником не зазначено у чому полягає саме незрозумілість та які припускаються варіанти тлумачення такого, а тому підстав для задоволення заяви про розяснення рішення суд не вбачає.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст.260, 271 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.03.2013 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мусієвський В.Є.