Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4048/15-ц
Провадження №: 6/332/25/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Марченко Н.В.

при секретарі Ковтуні В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження виїзду за кордон,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя звернувся старший державний виконавець Шавлукова З.А. Заводського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із поданням про тимчасове обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. В обґрунтування подання посилається на те, що на примусовому виконанні в Заводському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 50371846 за виконавчим документом 2/332/1426/15 виданого 17.11.2015 року. Державним виконавцем Заводського ВДВС міста Запоріжжя, керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2016 року за вищезазначеним виконавчим документом, копія постанови про відкриття надіслана боржникові, але лист повернувся до відділу з відміткою УДППЗ «Укрпошта» про те, що адресат за цією адресою не проживає.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстровано жодних обєктів нерухомого майна.

Згідно відповіді з бази АІС «Автомобіль» за боржником не зареєстровано жодних автотранспортних засобів.

Згідно відповідей УПФУ та ДПІ відсутні відомості про відкриті розрахункові рахунки боржника у банківських установах України та про місце роботи боржника, проте боржник отримує пенсію в УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя.

18.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку направлено для виконання до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя для звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% від нарахованої пенсії щомісячно. Станом на 21.02.2018 із пенсії боржника стягнуто 3750,03 грн. основного боргу.

У судове засідання старший державний виконавець не зявився, в поданні зазначив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. ст.441 ЦПК України суд розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносин прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Заводському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 50371846 за виконавчим документом 2/332/1426/15 виданого 17.11.2015 року відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 387007 гривень 84 копійки. Державним виконавцем Заводського ВДВС міста Запоріжжя, керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2016 року за вищезазначеним виконавчим документом (а.с.5), копія постанови про відкриття надіслана боржникові, але лист повернувся до відділу з відміткою УДППЗ «Укрпошта» про те, що адресат за цією адресою не проживає.

Державним виконавцем було надіслано запити до АІС «Автомобіль», Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, УПФУ та ДПІ з метою отримання інформації про наявність транспортних засобів, обєктів нерухомості, зареєстрованих за боржником. Згідно відповіді АІС- автомобіль за боржником не зареєстровані транспортні засоби, згідно відповіді Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстровані обєкти нерухомості, згідно відповідей УПФУ та ДПІ відсутні дані про відкриті розрахункові рахунки боржника у банківських установах України та про місце роботи боржника, проте боржник отримує пенсію в УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя.

За постановою винесеною старшим державним виконавцем про звернення стягнення на доходи боржника від 18.03.2016 року, яку направлено для виконання до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя для звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% від нарахованої пенсії щомісячно стягуються кошти з ОСОБА_1

Станом на 21.02.2018 року із пенсії боржника стягнуто 3750,03 грн. основного боргу.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.19 ч.3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

В порядку, визначеному ст.441 ЦПК України, може застосувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи лише як захід забезпечення виконання нею судового рішення у випадку ухилення боржника від виконання такого судового рішення. Тобто особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України». Встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів;

Звернення старшого державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути крайнім заходом, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення. В поданні та доданих до нього документів вбачається, що з ОСОБА_1 за постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.03.2016 року стягуються кошти в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, що свідчить про виконання ОСОБА_1А зобовязань покладених на нього судовим рішенням. Крім того, в матеріалах справи відсутні процесуальні документи, які підтверджують ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, посилання на закордонний паспорт отриманий ОСОБА_1, як на підставу обмеження виїзду за кордон є не обґрунтованим. Отже, подання старшого державного виконавця Шавлукової З.А. про тимчасове обмеження виїзду за кордон подано з порушеннями вимог, які передбачені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» та ст.441 ЦПК України, відповідно до яких суд може застосувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи лише як захід забезпечення виконання нею судового рішення у випадку ухилення боржника від виконання такого судового рішення, оскільки ОСОБА_1 не ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього судовим рішенням.

Отже, підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження виїзду за кордон відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення з правом на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко