Справа № 212/5820/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання - Хазієвої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/5820/17, 2/212/346/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті Кривому Розі ради, про визнання особи втратившим права користуватися житловим приміщенням, за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката ОСОБА_5

I. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

19 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 втратившим права користуватися житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по справі її рідний син. 30.07.1981 року на підставі ордеру, виданого виконкомом Жовтневої районної у місті ради їх сім'ї, яка на той час складалась з 4-х чоловік: у тому числі відповідача, була надана окрема квартира АДРЕСА_1, яка складається з 3-х кімнат, загальною площею 56,50 м2, житловою площею 36,4 м2. На час звернення до суду квартира не приватизована. В 2005 році помер син ОСОБА_2, а у 2009 році чоловік ОСОБА_2, які були зняті з реєстрації в зв'язку зі смертю. З часу реєстрації і до теперішнього часу вона постійно проживає в квартирі, добросовісно виконує всі обов'язки наймача, а відповідач понад 10 років в квартирі не проживає, не користується, власним житлом забезпечений. Вона самостійно сплачує усі платежі, пов'язані з утриманням житла, робить поточний ремонт квартири, своєчасно сплачує комунальні послуги, в тому числі і ті, що нараховуються на відповідача. Син матеріально не допомагає, допомоги від держави у вигляді субсидії отримати не може, так як в квартирі крім неї зареєстрований відповідач. Вона зверталась до відповідача вирішити питання у добровільному порядку, але він категорично відмовився, тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом.

Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали повністю із викладених в ньому обставин.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_5, заперечуючи проти позовних вимог, надали суду наступні пояснення. Проти заявлених вимог відповідач заперечує, проте дійсно у спірному помешканні він зареєстрований , але фактично не проживає, у зв'язку з придбанням власного житла з сім'єю мешкає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2. Підтвердив факт сплати нарахувань за комунальні послуги по спірній квартирі лише позивачкою з тих підстав, що вона є наймачем квартири. Вказав на те, що користується кімнатою у спірній квартирі, оскільки там перебувають його особисті речі, зокрема інструменти. Інколи він приходив до квартири, у період перебування матері на відпочинку, щоб полити квіти.

Третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті Кривому Розі ради в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надійшло. Просили розглядати справу за відсутності представника.

Допитані у судовому засіданні свідки зі сторони позивача ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили факт окремого проживання відповідача ОСОБА_2 з матір'ю ОСОБА_1 з моменту його одруження та придбання ним своєї власної квартири. Зазначили, що відповідач інколи приходить в спірну квартиру до своєї матері.

Допитний у судовому засіданні свідок зі сторони відповідача ОСОБА_11 пояснила, що відповідач ОСОБА_2 придбав власну квартиру приблизно чотири роки потому. У квартирі з позивачем ОСОБА_1 з часу придбання ним власної квартири не мешкає, але користується нею. Користування квартирою відповідачем, полягає у тому, що там знаходяться його інструменти та він за ними приходить за потребою, у разі відсутності своєї матері ОСОБА_1 вдома, приходить поливати квіти, а також навідує матір.

II. Заяви ( клопотання) учасників справи.

19.09.2017 року позивачем ОСОБА_12 разом з позовом було подано до суду заяву про витребування доказів та виклик свідків.

08.11.2017 року представник третьої особи - ОСОБА_13 подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника виконкому Покровської районної в міської ради. Проти позову не заперечує.

26.12.2017 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_5 подане клопотання про доручення до справи письмових доказів.

06.02.2018 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_5 подане клопотання про допит свідка.

07.02.2018 року представником позивача ОСОБА_12 - адвокатом ОСОБА_4 подане клопотання про допит свідка та долучення письмових доказів.

III. Процесуальні дії у справі.

11.10.2017 року постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду (в редакції 2004 року, яка діяла на момент звернення з позовом).

Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року ( далі ЦПК України), що передбачено ч.1п.9 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.07.1981 року на підставі ордеру, виданого виконкомом Жовтневої районної у місті ради сім'ї ОСОБА_2 (наймач квартири), була надана окрема квартира АДРЕСА_1, яка складається з 3-х кімнат, загальною площею 56,50 м2, житловою площею 36,4 м2 (а.с.7-8).

У 2005 році помер син позивача ОСОБА_2, а у 2009 - чоловік ОСОБА_2, які були зняті з реєстраційного обліку у спірній квартирі, що не заперечувалось відповідачем, та позивача набула прав та обов'язків наймача, як дружина.

Позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 Станом на 14.09.2017 року у зазначені квартирі зареєстровані наймач ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 (а.с.6,9).

Відповідно до акту від 11.09.2017 року, ОСОБА_2 більше 10 років не мешкає за адресою: квартира АДРЕСА_1 (а.с.10).

V. Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.Порядок вселення до жилого приміщення членів сім'ї наймача врегульований ст. 65 ЖК України, згідно якого наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Згідно роз'яснень п. 11 даної Постанови Пленуму, відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України.

Приймаючи до уваги обставини, які визнані учасниками справи, зокрема факт вибуття відповідача на інше постійне місце проживання, у зв'язку з придбанням власного житла та одруження, що не підлягає доказуванню, відповідно до ст.82 ЦПК України, суд вважає, що дані правовідносини врегульовані ст. 107 ЖК України.

З копій квитанцій, що містяться у матеріалах справи (а.с. 53-55) вбачається, що сплату за комунальні послуги по спірній квартирі АДРЕСА_1 здійснює позивач ОСОБА_1

В матеріалах справи відсутні докази щодо існування будь-якої домовленості між ОСОБА_2 та основним квартиронаймачем ОСОБА_1 про подальше користування відповідачем квартирою, з якої він виїхав.

З копій заяви про призначення субсидії та копії декларації про доходи та витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, що долучені представником відповідача до матеріалів справи з метою спростування фактів, що викладені позивачем у позові, не вбачається факт призначення позивачці субсидії, а підтверджує лише факт звернення нею за для такого призначення, що не заперечувалось позивачем.

Суду надано достатньо доказів, які свідчать про обрання відповідачем іншого постійного місця проживання, зокрема, це витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.47), який підтверджує те, що ОСОБА_2 виїхав на постійне проживання до іншої квартири, а саме, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та 1/2 частина зазначеної квартири перебуває у його власності на підставі договору купівлі - продажу, де він постійно і мешкає.

Крім того суд приймає до уваги, що відповідач не визнав позов в повному обсязі, але підтвердив факт постійного мешкання за вищевказаною адресою під час викладення своїх пояснень щодо заявленого позову.

Також, показами свідків, що були допитані у судовому засіданні підтверджується факт окремого проживання відповідача ОСОБА_2 від матері ОСОБА_1 з моменту його одруження та придбання ним своєї власної квартири.

Покази свідка ОСОБА_11 щодо користування відповідачем спірною квартирою, яке полягає у тому, що там знаходяться його інструменти та він за ними приходить за потребою, а у разі відсутності своєї матері ОСОБА_1 вдома, приходить поливати квіти, не підтверджують факту саме користування відповідачем квартирою за її прямим призначенням, як житловою площею, а тому не можуть бути взяті судом до уваги у якості підтвердження заперечень відповідача щодо позову та суд ставиться до них критично.

Таким чином, факт відсутності відповідача ОСОБА_2 в квартирі без поважних причини понад встановлені статтею 71 ЖК України строки, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, але в свою чергу, у суду достатньо підстав, що передбачені ст. 107 ЖК України для визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, вибуття на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, про що позивач не заперечував.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими, і відповідач втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку з його вибуттям на інше постійне місце проживання.

VI. Розподіл судових витрати між сторонами.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 133 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача 600, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, що також складаються з судового збору у сумі 640,00 грн.

На підставі ст.ст. 107 ЖК України, керуючись ст.ст. ., ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті Кривому Розі ради, про визнання особи втратившим права користуватися житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, витрати 600 грн на професійну правничу допомогу та 640 грн судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. Н. Борис

Повне рішення складено та підписано 26.02.2018 року.