АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/118/17 Номер провадження 22-ц/786/304/18Головуючий у 1-й інстанції Гавриленко Т. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б. , Обідіної О.І.,

секретаря: Лимар О.М.,

за участі: прокурора Мироненко О.В., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року

за позовом першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Новосанжарської районної державної адміністрації, визнання недійсними договору, зобов'язання повернути земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури звернувся до суду з вказаним позовом. Посилався на те, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки без проведення торгів (аукціону) здійснені всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» та норм Земельного кодексу України.

Просив визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації від 27.01.2012 №28 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки» та розпорядження від 19.10.2012 № 360 «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та передачі земельної ділянки в оренду». Визнати недійсним договір оренди землі від 14.10.2014р., укладений між ОСОБА_4 управлінням Держземагенства в Полтавській області та ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 41,16 га, кадастровий номер :00:001:0016, розташованої із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району та скасувати його державну реєстрацію. Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 управлінню Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 41,16 га, кадастровий №:00:001:0016 загальною вартістю 767556,83 грн. Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року у задоволенні позову першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури відмовлено за неообгрунтованістю та безпідставністю.

Рішення оскаржив заступник прокурора Полтавської області, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріально та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що районний суд не дав належної оцінки тому, що на час надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки вона вже була засновником селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_5М.», отже використала своє право на отримання земельної ділянки державної власності, а тому в подальшому додатково отримувати землю мала на конкурентних засадах через участь у торгах. Вважає, що ОСОБА_2 незаконно надана перевага у забезпеченні спірною земельною ділянкою.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10 січня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до Голови Новосанжарської районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 41,16 га ріллі із земель запасу державної власності на території Клюсівської сільської ради для ведення фермерського господарства, з подальшою передачею в оренду.

Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації смт. Нові Санжари від 27 січня 2012 року №28 заяву ОСОБА_2 розглянуто та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 41,16 га ріллі.

Розпорядженням Голови Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області від 19 жовтня 2012 року № 360 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 41,1600 га ріллі та надано в оренду ОСОБА_2 вказану земельну ділянку із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходяться за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, терміном на 10 років для ведення фермерського господарства.

14 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 управлінням Держземагенства у Полтавській області (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець згідно наказу від 03 жовтня 2014 року № 3877-СГ надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :00:001:0016) для ведення фермерського господарства загальною площею 41,1600 га, у тому числі ріллі 41,1600 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд прийшов до висновку про те, що відповідачі діяли на підставі закону та в межах своїх повноважень, а закон не передбачав необхідності проведення земельних торгів у 2012р. для отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства за заявою ще не створеного фермерського господарства, так і уже зареєстрованого в установленому законом порядку.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляну на наступне :

Відповідно до ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної

ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються

графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та

розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача,

засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Отже, ст.123 ЗК Україниврегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим, відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, ще й Законом України «Про фермерське господарство», який є спеціальним нормативно-правовим актом.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом «Про фермерське господарство», в ст.7 якого ( тут і далі станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення

фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Таким чином, спеціальний Закон визначає обов'язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених ст.123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Однак, як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 10.01.2012р., вона просила надати їй дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 41,16 га ріллі із земель запасу державної власності на території Клюсівської сільської ради для ведення фермерського господарства, з подальшою передачею в оренду. Будь-які додатки до заяви відсутні ( т.1, а.с.45).

Крім того, Закон «Про фермерське господарство» передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми Закону не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для відмови.

Здійснюючи аналіз наведених норм, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно зі ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», як спеціального по відношенню до ст.123 ЗК України.

Таким чином, за змістом статей 1,7,8 цього Закону заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених ч.1 ст.7 Закону обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

ОСОБА_2 одежала в оренду для створення фермерського господарства значний розмір земельних ділянок загальною площею 41,16 га. При цьому вона не обґрунтувала в заяві необхідності одержання землі такої значної площі з урахуванням можливості її обробітку, не вказала перспектив діяльності фермерського господарства, наявності в неї техніки для обробітку землі, не зазначила про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність.

Із змісту заперечень проти позовної заяви представника Новосанжарської РДА не вбачається, що відповідач здійснював дії по встановленню спроможності громадянки ОСОБА_6 вести фермерське господарство ( т.1, а.с.230-232).

Представник ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області пояснила, що дані обставини дійсно ними не перевірялись, оскільки вважали достатнім наявність розпорядження Новосанжарської РДА № 360 від 19.10.2012р.

Між тим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що за освітою кухар-технолог та у складі фермерського господарства свого чоловіка є співзасновником фермерського господарства «ОСОБА_5М.», створеного 27.09.1992р. Дане господарство має відповідну техніку та ресурси для обробки переданої їй в оренду землі площею 41,16 га. Власного фермерського господарства вона не створювала, так як вважала достатнім матеріальних ресурсів СФГ«ОСОБА_5М.».

Матеріалами справи підтверджено факт того, що ОСОБА_2 з 27.09.1992р. є засновником СФГ«ОСОБА_5М.» ( т.1, а.с.50-52). Власного господарства після виділення їй в оренду земельної ділянки 41,16 га вона не створила, а фактично отримання нею цієї ділянки відбулось для використання в діяльності СФГ«ОСОБА_5М.», що нею не заперечувалось.

Наведене свідчить що фактично сільськогосподарським виробництвом займається інше фермерське господарство та відсутність матеріальних ресурсів для обробітку землі у відповідача.

Таким чином, отримання громадянкою ОСОБА_2 земельної ділянки у вказаному розмірі для іншої юридичної особи створило переваги останньому в одержанні додаткової площі землі всупереч положенням ст.124 ЗК України, яка передбачає передачу в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності за результатами проведення земельних торгів.

ОСОБА_2, свідомо замовчила свій статус засновника СФГ«ОСОБА_5М.» та 10.01.2012р. подала заяву про надання дозволу на розробку проекту землевідведення від імені фізичної особи - жительки с.м.т.Н.Санжари і в такому ж статусі, як фізична особа, уклала договір оренди землі та здійснювала оплату по даному договору ( т.2, а.с.151-155).

Відповідно до приписів ст.ст. 10,60 ЦПК України ( в редакції на час розгляду справи), відповідача не спростували позовні вимоги та не надали доказів про те, що при отриманні заяви ОСОБА_2 провели відповідну перевірку, як заявник обґрунтовувала потребу та можливість самостійно, силами та працею членів власного фермерського господарства вести фермерську діяльність.

При цьому колегія суддів звертає увагу на той факт, що з моменту затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 41,16 га гр.ОСОБА_2 з 19 жовтня 2012р. та у продовж майже двох років до часу укладення договору оренди землі - 14 жовтня 2014р. ОСОБА_2 не зареєструвала власне фермерське господарство, як це передбачено ст.1 Закону України «Про фермерське господарство».

Враховуючи, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених ч.1 ст.7 Закону України «Про феремрське господарство» умов і обставин, а ОСОБА_2 зазначених вимог закону не дотрималась, тобто одержала в оренду земельні ділянки з порушенням вимог закону, суд приходить до висновку, що позов прокурора є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про визнаня незаконними та скасування відповідних розпорядженнь Новосанжарської РДА в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою та її затвердження, а також підлягає визнанню недійсним укладений договір оренди земельної ділянки від 14 жовтня 2014р. та скасування його державної реєстрації.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Визнання недійсним договорів оренди тягне за собою і скасування рішення Реєстраційної служби про державну реєстрацію цих договорів та повернення земельних ділянок до земель державної власності.

Обговорюючи заяви відповідачів ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_2 про застосування наслідків спливу строків позовної давності, районний суд прийшов до висновку про те, що з огляду на направлення прокуратурі району спірних розпоряджень Новосанжарською РДА, для прокурора строк позовної давності сплив 5 листопада 2015р.

Однак такий висновок суду першої інстанції також не відповідає фактичним обставинам справи та є помилковим, так як прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що про порушення при наданні ОСОБА_2 земельної ділянки він довідався під час перевірки клопотання Клюсівської сільської ради від 16 травня 2016р. про вирішення питання щодо стягнення із ОСОБА_2 заборгованості по орендній платі ( т.2, а.с.49).

Крім того, з копії супровідного листа керівника апарату РДА про направлення до прокуратури району розпоряджень , прийнятих у 1 кварталі 2012р., за відсутності відповідного переліку, достовірно не вбачається, що до прокуратури надсилалось розпорядження № 28 від 27.01.2012р. ( т.2, а.с.43).

Перелік актів Новосанжарської РДА, прийнятих за жовтень 2012р., надсилався не прокуратурі району, а Новосанжарському районному управлінню юстиції( т.2, а.с.44).

За таких обставин хибним є твердження місцевого суду про звернення прокурора з даним позовом поза межами строку позовної давності.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В силу положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору в загальному розмірі 40 054,34 грн., включаючи витрати оплату за подану апеляційну скаргу ( т.1, а.с.218-219, т.2, а.с.83).

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області Савенка Олександра Анатолійовича задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року скасувати, ухваливши нове рішення, яким позов Кобеляцької місцевої прокуратури задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації від 27.01.2012 №28 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки» та розпорядження від 19.10.2012 № 360 «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та передачі земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним договір оренди землі від 14.10.2014р., укладений між ОСОБА_4 управлінням Держземагенства в Полтавській області та ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 41,16 га, кадастровий номер :00:001:0016, розташованої із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району та скасувати його державну реєстрацію. Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 управлінню Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 41,16 га, кадастровий №:00:001:0016.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області та Новосанжарської районної державної адміністрації на користь прокуратури Полтавської області в рахунок відшкодування понесених судових витрат по 13 351,45 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий -суддя / Підпіс/ ОСОБА_1

СУДДІ: / Підпіс/ ОСОБА_7

/ Підпіс/ ОСОБА_8

З оригіналом згідно : ОСОБА_1