Справа №584/1391/17
Провадження №2/584/76/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2018 року Путивльський районний суд Сумської області області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засідання Ковальової К.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивач звернулася з позовом до ОСОБА_5 обгрунтовуючи тим, що з 20.01.1999 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.10.2012.

За час перебування в шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Путивльського районного суду від 21.04.2003 відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2017 41 264 грн.

З 01.09.2015 дочка сторін навчається на денному відділенні Путивльського педагогічного коледжу імені ОСОБА_8. Закінчення навчання 30.06.2019.

Оскільки їх повнолітня дочка, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги в звязку з придбанням підручників, лекційного матеріалу, робочих зошитів, продуктів харчування та одягу, потребує додаткових витрат на придбання робочого інвентарю, спортивної форми, щоденне проживання, а відповідач такої допомоги не надає, хоча має таку змогу, так як офіційно не працює, але отримує нерегулярний дохід, виїжджаючи на заробітки до інших міст України, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно на весь період навчання дочки, але не більше як до досягнення нею 23 років.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що він надавати своїй повнолітній дитині матеріальної допомоги змоги немає, оскільки офіційно не працює, на заробітки не виїжджає, створив нову родину, виховує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, яка потребує постійного медичного нагляду через вроджену хворобу ока, його дружина внаслідок перенесеної відкритої черепно-мозкової травми отримала тяжке захворювання цефалічний синдром і потребує постійного лікування.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача вказувала, що відповідач знаходиться у працездатному віці, має змогу працювати отримує доходи, оскільки утримує нову родину.

При цьому розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, є помірним, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та розмір мінімальної заробітної плати у 2018 році.

Крім того, зазначила, що позивач отримує мінімальний дохід, який максимально витрачає на потреби дочки, сама перебуває на обліку в онкодиспансері та кожні три місяці проходить обстеження та лікування.

Повнолітня дочка сторін також має проблеми зі здоровям компенсаторний сколіоз грудино-поясничного відділу хребта І стадії, в звязку з чим з 2010 року проходить курси лікування та масажу.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з аналогічних підстав, і крім того, пояснили, що її дочка навчається на безоплатній формі навчання, але стипендії не отримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, його представник в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зважачи на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.01.1999 року по 19.10.2012, є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-7).

З 05.03.2003 рішення Путивльського районного суду від 21.04.2003 з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_6 до її повноліття стягувалися аліменти, зі сплати яких станом на 01.11.2017 існує заборгованість в розмірі 41264 грн. (а.с. 8-9, 10).

Дочка сторін проживає разом з позивачем (а.с. 13)..

Позивач працює в Комунальному закладі «Путивльська центральна районна лікарня», її дохід за період з 01.05.2017 по 31.10.2017 складає 18665,96 грн., у приватній власності чи користуванні земельних ділянок не має, має захворювання з приводу якого проходить обстеження та перебуває на лікуванні (а.с. 11, 12, 55-56, 60).

ОСОБА_7 навчається на денному відділенні вищого комунального навчального закладу Сумської обласної ради «Путивльський педагогічний коледж імені ОСОБА_8», форма навчання безоплатне, стипендії не отримує у звязку з відсутністю середнього учбового балу, дата закінчення - 30.06.2019 року, має захворювання компенсаторний сколіоз грудино-поясничного відділу хребта (а.с. 14, 15, 57-59).

Відповідач у справі з 17.05.2011 перебуває у зареєстрованому шлюбі, є батьком малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, який має хворобу правого ока (а.с. 44-45, 49).

Відповідно до довідок Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області від 08.12.2017 №№ 839-841, від 12.12.2017 № 856 та Глухівської центральної районної лікарні від 15.12.2017 № 3610 (а.с. 46-47, 48), відповідач проживає разом з дружиною (яка має хворобу, повязану з наслідками перенесеної відкритої черепно-мозкової травми, цефалічний синбром), сином та пасинком в будинку, власником якого він не є, на території сільської ради ні він, ні його дружина не працюють, на обліку в центрі зайнятості не перебувають, підприємницькою діяльністю не займаються.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з роз'ясненнями, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у випадку відсутності у батька можливості утримувати своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у нього не виникає обов'язку з такого утримання.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів щодо наявності у нього будь-якого джерела доходу.

Твердження позивача щодо наявності у відповідач отримує дохід та має змогу утримувати свою повнолітню доньку всупереч вимогам ч.6 ст.191 ЦПК України ґрунтуються на припущеннях.

З огляду на викладене підстави для задоволення позову відсутні.

При цьому необхідно зазначити, що відповідно до ст. 80 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1 - 3 ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи зі змісту ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим ст.199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України не застосовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.199 СК України, ст.ст. 274-279 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (вул. Будівельників, 38 м. Путивль Сумської області) до ОСОБА_4 (вул. Центральна, 45, с. Соснівка Глухівський район Сумська область) про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене у повному обсязі 03 березня 2017 року.

Суддя