Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2018 Справа №607/13898/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося внаслідок того, що кожен має різні погляди на сім'ю. На час звернення позивача з позовом до суду сторони стали практично чужими людьми, у них немає спільних інтересів, спільне господарство вони не ведуть, подружнім життям не живуть. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить його розірвати. Також зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, добровільно не надає, тому просить стягувати із відповідача аліменти на утримання синів в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, щодо розірвання шлюбу заперечив, позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів визнав.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне:

Сторони уклали шлюб 02 серпня 2009 року, як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що складено актовий запис за №07.

Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 21 січня 2011 року, видане Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, як слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 09 листопада 2012 року, виданого Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спільне життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами на сім'ю. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Згідно довідки про склад сім'ї №898 від 01 листопада 2017 року, виданої Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 Тернопільської обалсті. Разом з нею зареєстровані діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню сина.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07 листопада 2017 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263 - 268, 272, 273, 342, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02 серпня 2009 року Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що складено актовий запис за №07.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_3) аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07 листопада 2017 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в доход держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич