Справа № 310/3095/17
УХВАЛА

02 березня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

встановив:

В провадженні Бердянського міськрайонного суду розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_4

Під час розгляду справи ухвалою від 09 листопада 2017 року з метою зясування обставин по справі за клопотанням позивача судом було призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу, проведення якої було доручено експерту Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (69068, м. Запоріжжя вул. Аваліані, 19-А); витрати на проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 Проведення вказаної експертизи було призначено на 11 годину 00 хвилин 15 грудня 2017 року.

Після визначення судом дати проведення експертизи до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_4 про призначення експертизи з 01 січня 2018 року по 20 лютого 2018 року, оскільки до 31 грудня 2017 року у нього буде проходити учбовий процес. Однак, доказів на підтвердження даного факту ОСОБА_4 не надав, а також не обґрунтував неможливість прибуття для проведення експертизи 15 грудня 2017 року (день тижня пятниця). Лише 27 лютого 2017 року відповідачем ОСОБА_4 було надано суду довідку про те, що з 04 грудня 2017 року по 27 грудня 2017 року він перебував на заліково-екзаменаційній сесії.

Крім зазначеного, відповідачем ОСОБА_4 було заявлено клопотання про перерахування на його картковий рахунок грошових коштів на проїзд до м. Запоріжжя та до м. Черкаси в розмірі 800 грн., але, звертаючись до суду, ОСОБА_4 не зазначив, хто саме повинен перерахувати йому вказані кошти і не навів підстави для такого перерахування.

Згідно повідомлення про неможливість проведення експертизи від 05 січня 2018 року № 8-846 судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних видів досліджень Запорізького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5, до експертної установи вказані в ухвалі особи не зявились одночасно, біологічні зразки отримані не були, в звязку з чим експертиза проведена не була.

10 січня 2018 року провадження по даній справі було поновлено.

Під час судового розгляду 19 січня 2018 року позивач зазначив, що в звязку з тим, що відповідачі не зявились до експертної установи для відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, поважність причин неявки суду не повідомили, то відповідно до ст. 109 ЦПК України суд може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, зазначив, що дії відповідачів спрямовані на затягування судового розгляду, що свідчить про зловживання ними своїми правами. В звязку із тим, що експертизу не проведено з вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, просив експертизу більше не призначати і розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

06 лютого 2018 року судом були отримані клопотання ОСОБА_3, ОСОБА_4 про запланування проведення експертизи в період з 01 січня 2018 року по 20 лютого 2018 року та зобовязання позивача перерахувати гроші на проїзд в сумі 800 грн. на картку ОСОБА_4, номер картки в клопотаннях не зазначено.

02 березня 2018 року представником відповідачки адвокатом ОСОБА_2 було надано письмове клопотання про призначення судово-біологічної (генетичної) експертизи, на дослідження якої поставити питання: чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_4, про що постановити ухвалу в рамках прийнятого рішення про призначення судово-біологічної (генетичної) експертизи, яке раніше було ухвалено судом.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, представник відповідачки пояснив, що просить доручити проведення експертній установі, розташованій в м. Черкасах, але не заперечує проти направлення ухвали про призначення експертизи до м. Запоріжжя. Витрати на проведення експертизи просив покласти на позивача в рамках раніше постановленої ухвали, тобто технічно її виконати.

Нормативно-правовим обґрунтуванням постановлення нової ухвали про призначення експертизи «в рамках раніше постановленої» та «технічного виконання попередньої ухвали», яку було постановлено за клопотанням позивача і на виконанні якої останній не наполягає, адвокат ОСОБА_2 вказав ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 49, 104 ЦПК України.

Позивач не заперечував проти призначення експертизи за клопотанням представника відповідачки, але, оскільки вказане клопотання заявлено представником відповідачки, враховуючи позицію відповідачів, направлену на затягування судового розгляду, на підставі ч. 2 ст. 135 ЦПК України просив зобовязати відповідачів в рівних частках внести на рахунок суду кошти для забезпечення проведення дослідження, а також для явки позивача. Проведення експертного дослідження просив доручити судово-експертній установі НДЕКЦ при УМВС України в Запорізькій області.

У відповідності із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення по справі, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Оскільки клопотання про призначення судово-генетичної експертизи заявлене представником відповідачки, то у відповідності зі ст. 139 ЦПК України саме ОСОБА_3 повинна внести кошти на оплату проведення експертизи.

В судовому засіданні представник відповідачки категорично зазначив, що відповідачка ОСОБА_3 оплачувати проведення експертизи не буде, неодноразово наполягав на «технічному виконанні» попередньої ухвали про призначення експертизи, постановленої за клопотанням позивача, а також про оплату вартості проведення експертизи позивачем «в рамках раніше постановленої ухвали», не навівши правового обґрунтування таким діям.

Враховуючи той факт, що судово-біологічна (генетична) експертиза проводиться після попереднього внесення грошових коштів за її виконання, представник відповідачки заявив про відмову в проведенні такої оплати, ЦПК України не передбачено покладення обовязків оплати за проведення експертизи на сторону, яка не наполягає і не заявляє клопотання про призначення експертизи, стягнення грошових коштів в рамках раніше постановленої ухвали з метою її технічного виконання законом не передбачено, суд приходить до висновку, що постановлення ухвали про призначення експертизи, яка виконана не буде, лише сприятиме подальшому затягуванню розгляду справи в розумні строки, тому в задоволенні клопотання представника відповідачки необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 103, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідачки про призначення судово-біологічної (генетичної) експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03 березня 2018 року.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_6