Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 333/864/18

провадження № 2-о/333/97/18

22 лютого 2018 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., при секретарі судового засідання Кабановій К.О., за участю присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2, прокурора: Березовської А.В., представника лікарні: ОСОБА_3, лікаря-психіатра: ОСОБА_4, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку: ОСОБА_5 та його опікуна: ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву заступника головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява заступника головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_7 про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: Запорізька обл.., Приморський район, с. Преслав, вул.. Комінтерну, буд. 137-а.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: Запорізька обл.., Приморський район, с. Преслав, вул.. Комінтерну, буд. 137-а, є інвалідом І Групи по психічному захворюванню безстроково. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 209.09.2010 року визнаний недієздатним, опікуном призначена мати ОСОБА_6

Із анамнезу відомо, що страждає психічним захворюванням з раннього дитинства, перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 1995 року. Неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричній лікарні, у клінічній картині під час загострення психічного стану спостерігається неадекватна поведінка з імпульсними діями (іде з дома, на зауваження реагує агресивними або аутоагресивними діями, неспокійний, увесь час у русі). Останні роки на перший план виступають явища вираженого дефекту на фоні інтелектуально-мнестичного зниження. З 2014 року перебуває в будинку-інтернаті психоневрологічного профілю, забирається матірю у відпустки. Остання виписка 30.12.2016 року з КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Після виписки знаходився у будинку-інтернаті.

Зі слів матері опікуна, психічний стан змінився протягом місяця: порушився сон, неспокійний, кричить, махає руками, бігає по квартирі, відмовляється від їжі, на прогулянках тікає від матері, на зауваження реагує агресивно.

20.02.2018 року звернулися самостійно до дільничного психіатра в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, видано направлення на госпіталізацію. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу, у звязку із чим хворий був госпіталізований у примусовому порядку.

20.02.2018 року о 11 год. 30 хв. оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої стан хворого можна кваліфікувати, як тяжкий психічний розлад у формі Пфропфшизофренії з вираженим емоційно-вольовим дефектом та агресивною поведінкою. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану пацієнта та неспроможність задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У відповідності п. 4 Рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016 та ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація обґрунтована.

У судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення, що хвора потребує обовязкової госпіталізації.

Прокурор та опікун хворого не заперечували проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, адвоката, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 20.02.2018 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 20.02.2018 року, встановлено, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі Пфропфшизофренії з вираженим емоційно-вольовим дефектом та агресивною поведінкою. Внаслідок тяжкого психічного розладі хворий не може самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. У відповідності п. 4 Рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016 та ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 339-342 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву заступника головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 6) у примусовому порядку.

Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.Г.Стоматов

ОСОБА_8ОСОБА_1

ОСОБА_2