АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5428/17Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/213/18 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

27 лютого 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

без участі сторін, які належним чином повідомлені про розгляд справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/5428/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року про забезпечення позову, постановлену суддею Грицаком Р.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 291250,00 грн. Позивачка просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3, а саме: на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована у АДРЕСА_2

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. У порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3 (АДРЕСА_1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на невідповідність ухвали нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зазначає, що існує два співвласники зазначеної земельної ділянки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує, що є стягувачем у справі №463/6046/16-ц, в якій ухвалою Львівського районного суду від 13.03.2017р., залишеною без змін колегією суддів апеляційного суду Львівської області від 13.06.2017р., задоволено подання головного державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львова Сидій О.В. про визначення частки майна боржника ОСОБА_3, що є у спільній сумісній власності. У зв'язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана ухвала направлена на затягування виконавчого провадження №1915/18320/2012 щодо вказаної земельної ділянки.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки суду апеляційної інстанції не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Враховуючи наведене та вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнає неявку учасників справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, суд керувався тим, що це нерухоме майно належать відповідачу і не є обтяженим.

Проте погодитись з такими висновками суду неможливо.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України (у редакції, що діяла на час постановлення ухвали судом) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Як свідчать матеріали справи, в провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики і саме на забезпечення даного позову судом накладався арешт оскаржуваною ухвалою у квітні 2017 року.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує, що є стягувачем у справі №463/6046/16-ц, в якій ухвалою Львівського районного суду від 13 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року, задоволено подання головного державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львова Сидій О.В. про визначення частки майна боржника ОСОБА_3, що є у спільній сумісній власності. Визначено, що частка боржника ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1.

Як установлено ухвалою колегії суддів апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року (справа №463/6046/16-ц провадження №22-ц/783/3287/17) ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні №52292769 з примусового виконання виконавчого листа №1915/18320/2012, виданого 04.06.2013 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 292116 грн. 51 коп., виконавче провадження по якому було відкрито 22.09.2016 року постановою головного державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Сидій О.В. За місцем відкриття вищезазначеного виконавчого провадження боржник має на праві спільної сумісної власності земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2,кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, та на праві спільної часткової власності - ? частину житлового будинку за цією ж адресою, для обслуговування якого надана вказана земельна ділянка. Іншого майна (рухомого та/або нерухомого) та доходів, на які можна було б звернути стягнення для виконання вказаного вище виконавчого листа, за місцем відкриття виконавчого провадження у боржника не має.

Таким чином, суд помилково наклав арешт у даній цивільній справі на спірне майно - земельну ділянку, на котру вже звернуто стягнення у виконавчому провадженні №52292769 з примусового виконання виконавчого листа №1915/18320/2012, виданого 04.06.2013 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 292116 грн. 51 коп., виконавче провадження по якому було відкрито 22.09.2016 року постановою головного державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Сидій О.В. Окрім того, частка ОСОБА_3 у спірній земельній ділянці становить 1/2.

Суд, на порушення вимог чинного на час постановлення ухвали процесуального закону - п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, належним чином не перевірив приналежність спірного майна відповідачу та порушив норми процесуального права, що є підставами, відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.ст.376 ЦПК України, до скасування ухвали суду.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення її позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики шляхом накладення арешту на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1.

Керуючись ст.ст.374,376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики шляхом накладення арешту на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 05 березня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун