ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м.Суми

Справа №592/5307/17

Номер провадження 22-ц/788/26/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

сторони:

позивач - Служба у справах дітей Сумської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 жовтня 2017 року, ухваленого у складі судді Хитрова Б.В. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У травні 2017 року Служба у справах дітей Сумської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернулась з суду з даним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Сумський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області, Сумський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_6 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_1, малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 є одинокою матір'ю. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач ОСОБА_5 є батьком малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідачі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Діти з 01 вересня 2014 року перебувають у Службі у справах дітей на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. На сьогодні, діти залишились без батьківського піклування. Відповідно до рішення виконкому Сумської міської ради від 27 квітня 2017 року № 175 діти вилучені з сім'ї у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей, поміщені до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. ОСОБА_6 ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дітей, а саме: систематично і на тривалий час залишає малолітніх дітей на свого цивільного чоловіка, не повідомляючи про своє місце перебування, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зловживає спиртними напоями, не має постійного працевлаштування, веде асоціальний спосіб життя. У відсутність матері ОСОБА_5 двічі звертався до служби у справах дітей за допомогою про вирішення питання влаштування дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей у зв'язку з тим, що він сам неспроможний утримувати дітей та займатись їх вихованням.

Діти в термін з 03.09.2014 по 01.09.2015 перебували в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області, з 16.02.2016 по 09.11.2016 - в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Шостка. Кожного разу діти повертались в сім'ю. Батьки намагались поліпшити умови для проживання дітей, працевлаштовувались, зобов'язувались належним чином виконувати свої обов'язки з виховання дітей. Але батьки не змінили свою поведінку, а саме систематично вживали спиртні напої, влаштовували сварки, бійки у присутності дітей. Внаслідок чого ОСОБА_6 в черговий раз залишила дітей на ОСОБА_5, який на даний час обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у зв'язку з чим перебуває в слідчому ізоляторі. Місце перебування ОСОБА_6 не відомо.

Просить позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно її дітей: неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; питання подальшого влаштування дітей покласти на орган опіки та піклування; стягнути з ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на особистий рахунок кожної дитини, у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини; стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на особистий рахунок кожної дитини, у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 жовтня 2017 року позов Служби у справах дітей Сумської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено.

Позбавлено ОСОБА_6 батьківських прав відносно її дітей: неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Питання подальшого влаштування дітей покладено на орган опіки і піклування Сумської міської ради.

Стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на особистий рахунок кожної дитини, у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2017 р. і до досягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_4, на особистий рахунок кожної дитини, у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2017 р. і до досягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду в частині позбавлення його батьківських прав. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що на даний час він перебуває під слідством та знаходиться в СІЗО № 25 м. Суми, у зв'язку з чим позбавлений можливості надавати суду докази того, що він опікувався дітьми та не має можливості запросити свідків. Зазначає, що він ніколи не піддавав ризику життя та здоров'я дітей, завжди піклувався, щоб діти розвивалися фізично і духовно. Єдиною причиною, що діти опинилися в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області, є те, що він перебуває під слідством та знаходиться під вартою, а інших родичів, які могли б опікуватися дітьми, він не має. Також посилається на відсутність доказів його недбалого ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Служби у справах дітей Сумської міської ради Максименко О.А., представника Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сумської міської ради Ланську Ю.М., які заперечують проти апеляційної скарги та вважають її необґрунтованою, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_6 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 4-7).

Відомості про батька ОСОБА_1 записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідач ОСОБА_5 є батьком малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідачі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 27 квітня 2017 № 175 малолітні ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, неповнолітній ОСОБА_1, були відібрані від батьків у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю дітей (а. с. 10).

Актами від 26 квітня 2017 року діти прийняті до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області (а. с. 11-14).

На даний час місце перебування матері дітей невідоме, вона залишила сім'ю 27 лютого 2017 року, а ОСОБА_5 заарештований 26 квітня 2017 року на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми та знаходиться в Сумському СІЗО (а. с. 71).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 396 від 18.07.2017 року службі у справах дітей Сумської міської ради делеговано повноваження органу опіки та піклування, зокрема повноваження звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав (а. с. 165).

Задовольняючи позов у частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та стягнення з нього аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового засідання було достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток та їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх самостійного самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову до ОСОБА_5, оскільки суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2003 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи з 01 вересня 2014 року діти, в інтересах яких подано позов службою у справах дітей Сумської міської ради, перебувають в службі у справах дітей на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах у зв'язку з проживанням у сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків. Сім'я перебуває під наглядом соціальних служб.

Відповідач ОСОБА_5 двічі (29 серпня 2014 року та 16 лютого 2016 року) звертався до Служби у справах дітей Сумської міської ради за вирішенням питання про влаштування дітей до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, оскільки мати дітей зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали, не займається вихованням дітей і покинула їх, місце її перебування невідоме, діти залишились без засобів на існування, а він на час звернення не міг працевлаштуватися в м. Суми і був змушений тимчасово виїхати на заробітки (а. с. 37; 52).

Крім того з поданням про визначення безпечного місця перебування дітей до моменту створення батьком належних умов для подальшого життя та навчання дітей звертався до Служби у справах дітей навчальний заклад, який відвідують діти - Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 25. В поданні зокрема зазначалося, що мати залишала дітей без нагляду, а батько, зі слів дітей, часто перебував у нетверезому стані. Діти до школи з'явилися в одязі, який потребує ремонту, голодні. Зі слів дітей запаси їжі вдома відсутні. ОСОБА_3 має на обличчі синці невідомого походження. Шлях до шкоди дітей долають самостійно, без нагляду дорослих (а. с. 49).

Діти в термін з 03.09.2014 по 01.09.2015 перебували в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області, з 16.02.2016 по 09.11.2016 - в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Шостка у зв'язку з тим, що мати залишала дітей без нагляду, а батько часто перебував у нетверезому стані. Кожного разу діти повертались в сім'ю у зв'язку із закінченням терміну перебування дітей у центрах соціально-психологічної реабілітації дітей. Батьки намагались поліпшити умови для проживання дітей, працевлаштовувались, зобов'язувались належним чином виконувати свої обов'язки з виховання дітей, але свою поведінку не змінили. Продовжували систематично вживати спиртні напої, влаштовували сварки, бійки у присутності дітей. Внаслідок чого ОСОБА_6 в черговий раз залишила дітей на ОСОБА_5, який на даний час обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у зв'язку з чим перебуває в слідчому ізоляторі. Місце перебування ОСОБА_6 не відомо.

Зазначені обставини підтверджуються актами обстеження умов проживання дітей від 13 березня 2014 року (а. с. 35), від 28.08.2014 року (а. с. 36), від 10.02.2016 року (а. с. 50), від 01.08.2016 року (а. с. 57), поясненнями ОСОБА_6 (а. с. 44; 54), попередженням її про сумлінне виконання покладених на неї обов'язків по вихованню, матеріальному та іншому забезпеченню дітей (а. с. 35; 44 зворот), інформацією з місця навчання дітей Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 25 (а. с. 32; 33; 39 і зворот; 47; 48; 49; 51; 158-161), актом соціального інспектування від 28.08.2014 року (а. с. 85-86).

Відповідно до інформації обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей Сумської облдержадміністрації за час перебування дітей у їх закладі з 16.02.2016 року по 13.05.2016 року батьки жодного разу їх не відвідали, матеріально не забезпечили (одягом та взуттям, відповідно до сезону, гігієнічними засобами та шкільним приладдям) (а. с. 55). За інформацією цього ж центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 21.09.2016 року ситуація в сім'ї не покращилась. В телефонному режимі спілкування з батьком з'ясовано, що мати знову залишила домівку, батько знаходився в стані сильного алкогольного сп'яніння. Спілкуючись з адміністрацією закладу поводився агресивно, нецензурно висловлювався та погрожував. Мати та батько останнім часом телефонують дітям, знаходячись у нетверезому стані. Систематичне вживання спиртних напоїв, конфлікти, сварки та прояви насилля батька по відношенню до матері та дітей провокують у дітей розлади емоційного розвитку, сприяють формуванню неврозів та депресій. Вважають, що гармонійний розвиток дітей, їх психологічне та фізичне благополуччя не можливе в їх біологічній сім'ї (а. с. 58).

Після повернення дітей в листопаді 2016 року із обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей Сумської облдержадміністрації до батьків, через нетривалий проміжок часу, а саме 06.03.2017 року Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 25 знову звернулась з поданням до служби у справах дітей з проханням про сприяння створення батьками належних умов для подальшого життя та навчання дітей. В поданні зазначено, що діти вкотре залишилися без нагляду матері. Зі слів дітей, догляд за ними здійснює батько, який щодня на роботі, а після - часто перебуває в нетверезому стані. Діти до школи з'являються в одязі, який потребує ремонту, голодні. Зі слів дітей запаси їжі вдома відсутні. Батько дітей ОСОБА_5 на контакт з працівниками школи не виходить (а. с. 157).

За інформацією Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сумської міської ради щодо соціальної роботи з родиною ОСОБА_6, ОСОБА_5, за час роботи з даною родиною батьки зарекомендували себе як такі, що схильні до вживання алкогольних напоїв, сварок, жорстокого поводження з дітьми. З боку сусідів характеризуються негативно. В період перебування дітей в соціальних закладах з батьками проводилась роз'яснювальна робота щодо необхідності вести здоровий спосіб життя, утриматися від вживання алкогольних напоїв, проте за інформацією від сусідів та знайомих родини останні продовжували вести звичний для них спосіб життя. Батьківський потенціал обох батьків на дуже низькому рівні. Агресивна манера поведінки з боку батька, характер спілкування між дорослими членами сім'ї не сприяють належному вихованню дітей та негативно впливають на їх емоційний стан. Батьки неодноразово були попереджені про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків та про правові наслідки безвідповідального відношення до виховання дітей. Соціальна робота, яка проводилась з батьками позитивного результату не дала, а тому вважають за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав (а. с. 77).

Відповідно до інформації Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, в якому діти перебувають на даний час, під час влаштування всі діти були у вкрай пригніченому емоційному стані, розгублені, зовні - неохайні, брудні, що також підтверджується фотознімками дітей (а. с. 162-164). Про злочин, що стався в їх будинку, знав лише ОСОБА_1. Але тривожність у всіх дітей була надто висока, спровокована ще й тим, що вони не розуміли ситуації. У первинних бесідах кожен із дітей окремо висловили страх перед батьком, бажання бути від нього якнайдалі. ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали образу на матір, яка за їх словами, їх неодноразово зрадила, не захистила. Мати відвідала дітей у центрі реабілітації лише двічі і не прийшла на дні народження дітей. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 висловлюють свідоме бажання виховуватись у прийомній родині, мати можливість навчатись, відвідувати гуртки, відпочивати у сімейному колі. ОСОБА_1 планує вступати до навчального закладу, і отримувати професію програміста. ОСОБА_4 говорить, що хоче до мами, але вся її поведінка говорить про те, що вона шукає дорослого, якому можна довіритись, до якого можна прихилитись і відчути душевне тепло і захищеність (а. с. 116).

Допитані в судовому засіданні апеляційного суду малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що батько часто вживав спиртні напої, коли був нетверезий бив їх. Домашні завдання ніколи не допомагав їм робити та не цікавився їх виконанням. Діти погоджуються з тим, що їх батька необхідно позбавити відносно них батьківських прав, так як вони з ним не хочуть проживати. ОСОБА_4 відповідно до свого віку також пояснила, що батько часто був нетверезий та вона з ним не хоче жити. Застосування ОСОБА_5 фізичного насильства до своїх дітей під час перебування у нетверезому стані підтвердив у своїх поясненнях апеляційному суду і ОСОБА_1.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно принципів 4, 6, 7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю; дитина має право на отримання освіти, яка має бути безкоштовною і обов'язковою, по крайній мірі, на початкових стадіях; найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках; дитині повинна бути забезпечена повна можливість ігор і розваг, які б були направлені на цілі, що переслідуються освітою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_5 недбало ставився до своїх батьківських обов'язків, не відвідував навчальний заклад де навчаються діти, не здійснював за дітьми належний догляд та піклування у зв'язку з чим, діти неодноразово влаштовувались органами опіки і піклування до центрів соціально-психологічної реабілітації. Часто перебуваючи у нетверезому стані, відповідач допускав агресивну поведінку по відношенню до дітей, що негативно впливає на їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Така поведінка батька свідчить про те, що він не виявляв інтересу до внутрішнього світу дітей, не спілкувався з ними в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяв засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі та доступу до культурних та інших духовних цінностей, що розцінюється колегією суддів як свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками.

Відповідні державні органи доклали серйозних та тривалих зусиль для сприяння виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Проте вони позитивних результатів не дали, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які відповідачем ОСОБА_5 не спростовані.

Враховуючи встановлені обставини справи, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 завжди турбувався, щоб діти розвивалися духовно та фізично спростовуються як вищезазначеними доказами, так і показаннями самих малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Твердження ОСОБА_5 про те, що він не зміг запросити свідків для підтвердження своїх заперечень на позов, так як утримується в слідчому ізоляторі, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідач не позбавлений був можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про виклик свідків. Але таке клопотання від нього суду не надходило.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення в оскаржуваній частині. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 жовтня 2017 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2018 року.

Головуючий: Т.А.Левченко

Судді: О.Ю.Кононенко

С.С.Ткачук