Справа № 702/66/18
Провадження № 2/702/79/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :
головуючої судді: Мазай Н.В.
з секретарем: Ясінською О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,
Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років посилаючись на те, що 15.11.2014 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії І-СР № 260891, видане Монастирищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, відповідний актовий запис від 17.01.2017 року за № 15, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Цибулівської селищної ради від 23.01.2018 року № 191. У добровільному порядку відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч. 2, 4 ст. 54 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Джерел доходу, крім соціальної виплати по догляду за дитиною вона не має. Просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина, аліменти в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У зв"язку з цим, справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України , який вступив в дію 15.12.2017 року.
Ухвалою суду від 01.02.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
27.02.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та докази відправки примірника відзиву і доданих до нього доказів позивачу, як іншому учаснику справи. Відповідно до поданого відзиву на позов відповідач вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що він ухиляється від її утримання та просить стягувати з нього аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно. Разом з тим, в позові не наведено обґрунтування та доказів, чому саме таку суму просить стягувати позивач. Йому відомо, що позивач працює та має заробіток, який є достатнім для забезпечення нормальної життєдіяльності, окрім того, отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до 3-х років та аліменти на дитину, які він сплачує на підставі судового наказу № 702/56/18 від 01.02.2018 року виданого Монастирищенським районним судом Черкаської області. В свою ж чергу, він не відмовляється від допомоги своїй колишній дружині до досягнення дитиною трьох років, проте сума яку просить стягувати з нього позивач - для нього є занадто великою, так як на даний час він ніде не працює та не має постійних доходів, що підтверджується довідками, що додаються до відзиву. Окрім того, йому необхідно щомісячно сплачувати аліменти на дитину в розмірі 746 гривень та забезпечувати свою життєдіяльність. Враховуючи своє матеріальне становище він має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 100 (ста) гривень щомісяця. Просить позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задоволити частково та прийняти рішення про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 100 (ста) гривень. Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років розглядати без його участі. При вирішенні позову по суті покладається на думку суду.
Позивачем ОСОБА_1 28.02.2018 року на адресу суду подано відповідь на відзив, відповідно до якої, з відзивом на позовну заяву вона не згідна, так як вона ніде не працює, тому що дитина часто хворіє, а також не має можливості її з кимось залишити. Відповідач подав заяви про те, що ніде не працює і не числиться в центрі зайнятості, але вона має інформацію про його неофіційне місце роботи. Також він має автомобіль і часто їздить за кордон на заробітки. На утримані відповідача немає інших дітей, окрім їхньої спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій він виплачує 746 грн., він не є опікуном, натомість є молодим та працездатним. Виходячи з цього просить її позовну заяву задовільнити в повному обсязі, так як відповідач має стабільний матеріальний дохід.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами від сторін у справі не надходили.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково та виходить з наступного.
Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, що передбачено ч. 2 ст. 84 СК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2, відповідач у справі, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач у справі- Бойко ОСОБА_4 - матір"ю, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.01.2018 року, актовий запис № 15, серія І-СР № 260891, видане Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.5).
Спільна дитина сторін, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з позивачем та знаходиться на утриманні сім"ї, що підтверджується довідкою № 191 від 23.01.2018 року, яка видана виконкомом Цибулівської селищної ради ( а.с. 7).
Згідно довідки № 62-01 від 23.01.2018 року, яка видана Монастирищенською районною державною адміністрацією, управління соціального захисту населення ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Монастирищенської РДА з 01.01.2017 року по даний час та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. (а.с.6).
Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.
У відповідності до ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач самостійного заробітку не має, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення коштів на її утримання, розмір яких визначає з урахуванням матеріального стану відповідача.
Статтею 182 СК України закріплено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини які мають істотне значення для справи.
Аналогічні роз'яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, визнає позов частково, а саме на суму 100 грн. аліментів на утримання дружини щомісячно, оскільки він не працює, про, що надано докази, які підтверджують відсутність у нього заробітку, а саме те, що він не перебуває на обліку в Монастирищенському відділі обслуговування громадян Черкаської області та не отримує пенсію, те що на обліку у Монастирищенському РЦЗ як безробітній станом на 19.02.2018 року не зареєстрований, також те, що він є членом сім»ї, яка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Монастирищенської РДА, як отримувач субсидії на житлово-комунальні послуги (а.с.23-25) .
Сторонами визнається та не заперечується факт стягнення за судовим наказом № 702/56/18 від 01.02.2018 року, виданого Монастирищенським районним судом, з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 746 грн. ( 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно.
Враховуючи те, що відповідач не працює, інших офіційних доходів не має, але на підставі вищезазначених норм права, враховуючи також те, що відповідач є особою молодого віку, проблем зі здоров'ям не має, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дочкою трьох років, тобто до 12 січня 2020 року, що відповідає принципам розумності та справедливості. Крім цього, суд вважає, що саме такий розмір аліментів є обґрунтованим та справедливим, оскільки в загальному, з урахуванням вже стягнутих з відповідача судом аліментів на утримання неповнолітньої дитини, буде становити не більше 50% мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 2018 рік та не порушить право відповідача на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї.
Суд вважає, що заперечення відповідача з приводу неможливості сплати аліментів на утримання дружини з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими, оскільки відсутність у нього заробітку не є підставою для звільнення його від такого обов"язку за відсутності доказів про його непрацездатність чи інших обставин, які дають підстави вважати про неможливість з об"єктивних причин виконати обов"язок по утриманню дружини ( сплаті аліментів на утримання дружини) до досягнення дитиною трьох років.
Разом з тим, позивач не надала суду достатніх доказів в обгрунтування суми стягуваних з відповідача аліментів в розмірі саме 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, а тому в задоволенні позову в іншій частині, з вищеописаних підстав необхідно відмовити.
Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим може вважатися лише судове рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих судом обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.
Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
На підставі вище викладеного ст. 75, 80, 81, 84 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 28, 81, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НЕ 736605 виданий Монастирищенським РС УДМС України в Черкаській області 03.12.2014 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2), зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_7 А, смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області), на її утримання в розмірі 500 ( п"ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 23.01.2018 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 12 січня 2020 року.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір на користь держави в сумі 704 (сімсот чотири ) гривні 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.15 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Н. В. Мазай