Справа № 331/7099/17
Провадження № 2/331/169/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, 3-я особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, 3-я особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1995 р. належала ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.1998 р. ОСОБА_1 успадкувала 1/2 зазначеної квартири після її покійного батька - ОСОБА_4

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 складали заповіти на її ім'я в один і той же день, а саме 19 грудня 1997 року. У заповіті обох вказано, що позивачка ОСОБА_1 є їх донькою. Очевидно, що складаючи заповіт ОСОБА_3 на належну їй 1/2 частину квартири, нотаріус ОСОБА_5 допустився помилки, зазначивши, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3. Адже не дивлячись на теплі родинні стосунки, вона не була її біологічною матір'ю.

19.07.2016 р. ОСОБА_3 померла.

У встановлений законом строк ОСОБА_1, як єдина спадкоємиця після померлої, звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Була заведена відповідна спадкова справа №37/2016 (номер у Спадковому реєстрі 59596329), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.10.2016 р. №45303744.

Однак на підставі Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2017 р. №452/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з огляду на те, що у Заповіті від 19.12.1997 р. вказано, що позивачка є дочкою ОСОБА_3, однак відсутні документи, які б підтверджували родинні зв'язки.

Саме з цієї причини позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до от. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій обл. від 24.02.2000 p., РНОКПП НОМЕР_2 право власності на ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримала та просила суд його задовольнити. Витрати зі сплати судового збору просила покласти на позивача.

Представник відповідача територіальної громади в особі Запорізької міської ради ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача.

Від третьої особи приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 надійшла заява з пороханням розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1995 р. належала ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.1998 р. позивачка ОСОБА_1 успадкувала 1/2 зазначеної квартири після її покійного батька - ОСОБА_4

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 складали заповіти на ім'я ОСОБА_8 в один і той же день, а саме 19 грудня 1997 року. У заповіті обох вказано, що позивачка ОСОБА_1 є їх донькою.

При складанні заповіту приватним нотаріусом ОСОБА_5 було допущену помилку, а саме зазначено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3

19.07.2016 р. ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 366629.

04.10.2016 року позивачка ОСОБА_1 у встановлений законом строк, як єдина спадкоємиця після померлої ОСОБА_3, звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2.

У звязку з чим була заведена спадкова справа №37/2016 (номер у Спадковому реєстрі 59596329), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.10.2016 р. №45303744.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 11.10.2017 р. №452/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з огляду на те, що у Заповіті від 19.12.1997 р. вказано, що позивачка є дочкою ОСОБА_3, однак відсутні документи, які б підтверджували родинні зв'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до от. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 реалізовано право на отримання спадщини у порядку ст.1269 ЦК України, за встановлених вищезазначених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, 3-я особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СВ номер 114988, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області від 24.02.2000p., РНОКПП НОМЕР_2 право власності на ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя

Суддя: М.В. Антоненко