АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/768 /2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Рибак М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 р. частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме 16.01.2020 р.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 640 грн.; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 9 листопада 2017 р. виправлено описку в повному тексті рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 р., а саме: замість невірно зазначеної дати постановлення рішення - 27.10.2017 року зазначено вірно 24.10.2017 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 р. в частині розміру стягнутих аліментів, встановивши його в сумі 888,50 грн., а в решті рішення залишити без змін, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 р., мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; рішенням Шевченківського районного суду від 4.11.2013 р. їх шлюб розірвано (а.с. 7, 8).

Позивачка звернулася до суду із даним позовом посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину, має мінливий нестабільний дохід, має кошти від продажу нерухомості, тому просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати cвoїx неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, доказів на спростування цього суду не надано.

Із наданих стороною відповідача довідок вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді директора ТОВ «Медична міжрегіональна допомога» та ТОВ «Альянс постачальників медтехніки» та його сукупний щомісячний дохід складає 3200,00 грн. (а.с.106, 107).

Судом також встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідачем 01.11.2016 р. було здійснено відчуження нерухомого майна, а саме - житлового будинку та земельної ділянки в місті Києві на загальну суму 1 942 174,00 грн. (a.с 64-70).

Крім того, в судовому засіданні першої інстанції представник відповідача визнала наявність грошових коштів у відповідача від відчуження вказаного нерухомого майна, разом із тим не надала суду доказів на підтвердження витрат щодо повернення коштів батькові та дружині відповідача.

Тому, оцінивши надані докази, враховуючи те, що відповідач ухиляється від обов'язку утримання дочки, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки, починаючи з 21.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, що стосується розміру стягнутої судом суми, то судова колегія вважає її неприйнятною, виходячи із наданих суду даних про доходи, та оцінивши всі докази у справі в їх сукупності, вважає, що ця сума підлягає зменшенню з 2500 грн. до1500 грн. з індексацією відповідно до закону, як передбачено ч.2 ст.184, 182 СК України.

Згідно зі ст.200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені в частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж: 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка було ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ ( 789-12) від 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно. від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. :Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхіднії для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливостей до того:, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того :з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 у розмірі 10000,00 щомісяця, то судове рішення в цій частині ніким не оскаржено, тому його належить залишити без змін.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин судова колегія вважає, що з висновками суду в частині розміру стягнутої з відповідача суми аліментів на утримання дитини повністю погодитися не можна, тому воно в цій частині підлягає зміні, а стягнута судом сума зменшенню з 2500 грн. до 1500 грн., а в решті рішення слід залишити без змін.

Доводи апеляції в решті рішення суду не спростовують, судом дана належна оцінка доказам. Підстав для скасування рішення суду в решті не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 р. - змінити, зменшити розмір стягнутої судом суми аліментів з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця з 2500 грн. до 1500 (одна тис. п»ятсот) грн. щомісяця до повноліття дитини, починаючи з 21.07.2017 р. з індексацією відповідно до закону. В решті рішення залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 19.02.2018 р.

Головуючий : Судді :