Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Смолій Л.Д.

при секретарі: Хлуд І.П.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 03 березня 2017 року близько 14 год. ОСОБА_3 порушив правила тримання собак, що виразилось у завданні матеріальної шкоди позивачу, а саме: собака породи терєр американський стафоширський по кличці Нік, який належить відповідачу, подушив 18 курей мясно-яєчної породи ОСОБА_5, які належали ОСОБА_1 та перебували у курнику на подвірї позивача. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2017 року, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 154 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. з конфіскацією тварини. Вказує, що відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодовувати заподіяну шкоду. Кури, які тримав позивач були мясно-яєчної породи ОСОБА_5. Вказана птиця була придбана одноденними пташенятами та вирощувалась на натуральних кормах для власного споживання, як екологічно чистий продукт. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача майнову та моральну шкоду, витрати на правову допомогу та судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що собака відповідача подушила 18 курей, з яких сім курок породи «Домінант», одинадцять «Майстер Грей», серед яких був один півень. Майнова шкода становить 4089,96 грн., упущена вигода в розмірі 9154, 50 грн., моральна шкода в розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу становлять 4000 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що відбулось знищення курей, що підтверджується постановою про адміністративне правопорушення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, з підстав викладених в запереченнях проти позову, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, з підстав викладених в запереченнях проти позову, просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 В,М., зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов наступних висновків.

В протоколі серії АА № 538555, складеному 21 березня 2017 року старшим дільничним офіцером поліції Рівненського ВП ГУ в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_6 зазначено, що 03 березня 2017 року близько 14.00 годин ОСОБА_3 порушив правила тримання собак, що виразилось у завданні матеріальної шкоди ОСОБА_1, а саме собака по кличці «Нік» , який належить ОСОБА_3, подушив курей, які перебували у курнику на подвір'ї ОСОБА_1, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 154 КпАП України.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2017 року встановлено факт, що належна ОСОБА_3 собака подолала огорожу і спричинила шкоду потерпілому ОСОБА_1 у виді загибелі 18 курей. Вказане спростовує заперечення відповідача відносно кількості подушених курей.

Відповідно до ст.22 ЦК України кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ).

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення ушкодженої речі.

Наведений позивачем в позовній заяві розрахунок майнової шкоди та упущеної вигоди не підтверджується належними та допустимими доказами. Інформація зазначена в довідці за № 4 від 29 червня 2017 року, виданій ФОП ОСОБА_7 підтверджує лише вартість одноденного курчати та корму станом на 29 червня 2017 року, а не витрати позивача на придбання та відгодівлю курчат. Квитанція про вартість тушки домашньої курки ТОВ «ОСОБА_8 ОСОБА_9 України» та квитанція ТОВ «Експансія» про вартість яєць підтверджує ціну товару в промислових масштабах та не є підтвердженням ціни курей та яєць вирощених для власного споживання. Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні підтвердив, що вирощував курей для власного споживання, а не для продажу, тому підстави для відшкодування упущеної вигоди відсутні

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не доведено розмір майнової шкоди та упущеної вигоди.

Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Згідно із п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема, в моральних переживаннях в звязку з порушенням права власності.

Враховуючи обставини завдання моральної шкоди та вину відповідача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, що встановлена постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2017 року, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України , для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( надання послуг ), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Наявна в матеріалах справи квитанція ПАТ КБ «Приват Банк» від 30 листопада 2017 року про надходження готівки за надання правової допомоги від ОСОБА_1 в розмірі 4000 грн. є неналежним доказом, оскільки не підтверджує, що кошти внесені позивачем. Позивач не надав всіх необхідних документів для встановлення обсягу наданих послуг адвокатом, передбачених ст.137 ЦПК України, в звязку з чим, суд відмовляє у стягненні витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 23, 1166, 1167,1192 ЦК України, ст.ст. 137,141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити за їх недоведеністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_1, 33018, м. Рівне, вул. Ярослава Мудрого, буд. 12.

ОСОБА_3, 33018, м. Рівне, вул. Ярослава Мудрого, буд. 5, РНОКПП НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2018 року.

Суддя: