Справа № 739/135/18
Провадження № 2-о/739/20/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я,

представника заявниці ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу окремого провадження за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 (далі заявниця) звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_6, який є батьком її дитини, безвісно відсутнім.

Свою заяву мотивує тим, що з 2003 року по 2013 рік вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 У 2006 року у них народилася дитина. У лютого 2013 року їхній шлюб було розірвано. На початку 2013 року ОСОБА_6 пішов з сімї і більше вона його не бачила. У звязку зі зникненням ОСОБА_6 був оголошений у розшук, вона зверталася до органів міліції та місцевого самоврядування з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_6, однак результатів це не дало. На даний час вона має намір оформити державну допомогу на утримання своєї дитини у звязку з чим їй необхідне підтвердження безвісної відсутності батька останньої.

У судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав та просив її задовольнити, пояснив, що ОСОБА_6, який є батько дитини заявниці, дійсно безвісно зник на початку 2013 року і з того часу про нього нічого не відомо, на звязок він не виходив, всі спроби його відшукати виявились безрезультатними, хоча заявницею вживалися заходи для розшуку ОСОБА_6

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, заявниця з 06 червня 2003 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 (а.с. 5). 20 березня 2006 року у них народилася дитина ОСОБА_8 (а.с. 6).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12 лютого 2013 року, яке набрало законної сили 22 лютого 2013 року, шлюб заявниці та ОСОБА_6 розірвано, їхню неповнолітню дитини залишено проживати із заявницею (а.с. 7).

Згідно акту голови територіального комітету мікрорайону «Нижня Гаврилівка» ОСОБА_6 проживав без реєстрації у вказаному мікрорайоні АДРЕСА_1 у період з 2003 року по 2013 рік (а.с. 8).

З довідки депутата Олексієво-Дружківської селищної ради від 28 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_6 з 25 січня 2010 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак за адресою реєстрації фактично не проживає з моменту реєстрації до часу видачі довідки (а.с. 9).

У звязку з відсутність ОСОБА_6 за адресою його реєстрації та за останньою адресою фактичного місця проживання з 08 квітня 2015 року Дружківським ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 було оголошено у розшук, який здійснюється до цього часу (а.с. 10).

Як вбачається з довідок Гремяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 13 грудня 2017 року та 03 січня 2018 року заявниця проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своїм сином ОСОБА_8, при цьому ОСОБА_6 на території вказаної ради не зареєстрований і не проживає (а.с. 11-12).

Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в прядку окремого провадження справи про фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно статей 305-309 ЦПК України та частини першої статті 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування.

Відповідно до частини другої статті 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Зі змісту наведених вище правових приписів висновується, що для визнання фізичної особи безвісно відсутньою необхідна наявність таких умов: 1) відсутність особи в місті її постійного проживання; 2) неотримання протягом одного року відомостей про її місце перебування; 3) відсутність відомостей про місце перебування особи не можна усунути за допомогою заходів, вжитих заінтересованими особами і державними органами.

Як зясовано в ході судового розгляду ОСОБА_6, який є батьком дитини заявниці, фактично з січня 2013 року відсутній за місцем реєстрації свого місця проживання і жодних відомостей про його місце перебування з того часу немає. На час розгляду справи такі відомості відсутні. При цьому заявницею вживалися заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження ОСОБА_6, зокрема й шляхом оголошення його в розшук, однак вказані заходи жодних результатів не дали.

Тривала відсутність ОСОБА_6 породжує невизначеність у правах і обовязках останнього та інших осіб, зокрема і з його спільною із заявницею дитиною.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім з місяця, що йде за тим, у якому були одержані останні відомості про його місце перебування, тобто з лютого 2013 року. Відповідно заява підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 83, 258-259, 263-268, 273, 293, 308, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, заінтересована особа Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області (місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Б.Майстренка, 6), про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, с.м.т. Олексієво-Дружківка, вул. Наливайко, 10 безвісно відсутнім з лютого 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.В. Чепурко

ОСОБА_9 Шарай

ОСОБА_2

Повне рішення складено 23 лютого 2018 року.