справа № 361/5892/15-ц
провадження № 6/361/18/18
У Х В А Л А

28 лютого 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари подання старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,

у с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло подання старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул. Турчиновського, 108) без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтоване тим, що У Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 49702375, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, боргів на загальну суму в розмірі 59 418,55 грн., до складу якого входять наступні виконавчі документи:

- виконавчий лист №2/361/2802/15 від 02.12.2015 р., що видав Броварський міськрайонний суд Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойки в розмірі 58830,25 грн. (ВП№49635244);

- виконавчий лист №2/361/2802/15 від 02.12.2015 р., що видав Броварський міськрайонний суд Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору в розмірі 588,30 грн. (ВП№49635352).

За вказаними виконавчими документами боржником є - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавцем 11.12.2015 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, майна належного на праві приватної власності боржникові, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, - відсутнє.

Виконавцем 11.12.2015 р., 27.09.2016 р., 06.10.2016 р. та 07.11.2017 р. на адресу боржника надсилались виклики та вимоги, щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак боржник, ОСОБА_2 неодноразово звертався до відділу, ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження ЗВП№49702375, зобовязувався, щомісячно, здійснювати часткові сплати погашення боргу, про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 КК України та Тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон - попереджений, відібрані письмові пояснення вії 28.12.2015 р. вхідний № 9566 та 12.10.2016 р. вхідний №7147.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які відомості про повну, або часткову сплату боргу, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що до боржника ОСОБА_2 доведено наявність рішення суду, яке необхідно виконати. Не виконання зазначеного рішення суду боржником ОСОБА_2 можливо розцінювати не інакше як ухилення від виконання зобовязань, передбачених вимогами чинного законодавства під час виконання судового рішення.

Тимчасові виїзди чи вїзди ОСОБА_2 на постійне місце проживання за межі України може унеможливити проведення виконавчих дій, які можуть бути проведені виключно за його присутності, та ставить під загрозу своєчасність та повноту здійснення виконавчого провадження.

Станом на 07.11.2017 р. відповідні документи щодо повної або часткової сплати боргу, щодо зупинення або скасування зазначеного рішення суду до відділу не надходило. Про причини не виконання державного виконавця належним чином не повідомлено.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 18.02.2016 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕС №754536, виданим 03.10.2006 р. органом видачі Управління ДМС України в Київській області.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

З метою повного та своєчасного виконання судового рішення, старший державний виконавець Федяніна Ю.В. просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника, а саме: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул. Турчиновського, 108), до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2015 р., справа № 361/5892/15-ц провадження № 2/361/2802/15.

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов'язковими для виконання.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статті 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання.

Разом з тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

За змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Правилами статті 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Оцінюючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного подання. При цьому, судом враховується, що ОСОБА_2 є боржником за невиконаним ним судовим рішенням про стягнення з нього боргу в розмірі 59 418,55 грн., від виконання якого ухиляється впродовж тривалого часу.

Керуючись статтями 260, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул. Турчиновського, 108), без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2015 р., справа № 361/5892/15-ц (провадження № 2/361/2802/15).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський