Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим реєстратором КП «БТІ М. Ужгорода» від 15.07.2011 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Відповідно до поквартирної картки реєстрації форми № 10, в даній квартирі зареєстровані 6 осіб, а саме: Тарасінгам Раджкумар, Сундарлінгам Суман, ОСОБА_4 Убайда Башір, ОСОБА_4 Башер, ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_5 ОСОБА_3 проживала в даній квартирі з моменту реєстрації 22 березня 2013 по липень 2015 року (факт реєстрації підтверджується копією картки реєстраційної форми № 9). Відповідач на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, хоча фактично з серпня 2015 року по даний час в зазначеній квартирі не проживала та не зявилася. Це підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним головою правління ЖБК «Ювілейний» ОСОБА_6 від 04 серпня 2017 року.

Наявність у ОСОБА_2 ОСОБА_3 статусу користувача домоволодіння за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 36/25 та реєстрація відповідача за вказаною адресою, порушує право власності позивача на вказане майно та створює йому незручності.

Тому на підставі вищенаведеного просить суд задовольнити дану позовну заяву та зняти з реєстрації ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений.

Відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи її було повідомлено належним чином в газеті «Новини Закарпаття» від 10.02.2018 року № 10 (4721) було здійснено публікацію про виклик її до суду.

Судове засідання у справі було призначене на 19.02.2018 року на 16 год. 15 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру за адресою м. Ужгород, вул. Заньковецької, 36/25, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим реєстратором КП «БТІ м. Ужгород» від 15.07.2011 року № 30631241, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-861 від 24.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Як вбачається з акту про не проживання особи за місцем реєстрації, від 04.08.2017 року, ОСОБА_7 ОСОБА_3 за місцем її реєстрації м. Ужгород, вул. Заньковецької, 36/29, починаючи з серпня 2015 року фактично не проживає.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, прямо передбачених пунктами 1-7 частини 3 зазначеної статті.

Як зазначено у ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Що ж стосується позовної вимоги про примусове зняття з реєстрації відповідача, то така вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, якого на час звернення позивача до суду ще не існувало, відтак позивач не звертався із відповідним рішенням суду до відповідного державного органу із заявою про зняття відповідача з реєстрації і не отримував відмову у проведенні таких дій, відтак на цей час фактично відсутній предмет спору в цій частині.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 640,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача, а також 70,00 грн. витрат із сплати за публікацію оголошення в газеті «Новини Закарпаття».

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 81, 83, 141, 280 - 284, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 391, 346 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_7 ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.

ОСОБА_8 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 25 у буд. № 36 по вул. Заньковецької, в м. Ужгород.

Стягнути з ОСОБА_8 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер та серія і номер паспорту суду не відомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Ужгород, вул. Заньковецька, 25/36) витрати із сплати судового збору в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9