Справа № 337/4524/17
Провадження № 2/337/192/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

розглянувши цивільну справу за позовом Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому вказав, що відповідачка перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, розраховану за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У серпні 2014 року відповідачка зверталась до управління з особистою заявою від 20.08.2014 року на запит пенсійної справи з іншого району, згідно з якою управлінням було направлено запит від 21.08.2014 № 6413/10 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганськ про направлення до управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя пенсійної справи та додаткового атестату із зазначенням періоду нарахування і виплати пенсії ОСОБА_2 та дати зняття її з обліку. Після надходження електронної пенсійної справи ОСОБА_2, яка отримана управлінням 02.09.2014 року, її було прийнято на облік з 01.08.2014 року. Після надходження 04.03.2015 року до управління паперової пенсійної справи, пенсія ОСОБА_2 була перерахована з 01.08.2014 року згідно з атестатом від 25.02.2015 № 277 УПФУ в Жовтневому районі м. Луганськ, в якому було зазначено, що пенсія ОСОБА_2 виплачена по 31.07.2014 року, в сумі 4025,23 грн. При прийнятті на облік пенсія відповідачки розрахована і обчислена за документами, наявними в пенсійній справі, із загального страхового стажу 36 років 06 місяців 11 днів та заробітної плати (за 157 місяців) за період з 01.07.2000 року по 30.09.2013 року. За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 після призначення пенсії за віком з 07.04.2014 року продовжувала працювати, у зв'язку з чим зверталась до управління за перерахунком пенсії. У березні 2016 року відповідачка зверталась до управління з особистою заявою від 28.03.2016 № 303 про перерахунок пенсії по стажу та у звязку з її звільненням (припиненням трудової діяльності) з урахуванням додаткових документів про стаж і заробітну плату. З 01.04.2016 року управлінням проведено ОСОБА_2 перерахунок пенсії по стажу, яка розрахована за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», обчислена із загального страхового стажу - 37 років 11 місяців 11 днів та заробітної плати (157 місяців) за період з 01.07.2000 року по 30.09.2013 року. У січні 2017 року за результатами самоперевірки матеріалів пенсійної справи відповідачки управлінням встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2016 року проведено помилково, оскільки відповідачка звернулась за перерахунком пенсії раніш ніж за два роки після її призначення та набула після призначення пенсії з 07.04.2014 року менш як 24 місяці страхового стажу, враховуючи, що за даними системи персоніфікованого обліку згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_2 у період з 2014 року по 2016 рік становить 01 рік 05 місяців 0 днів. Після приведення у відповідність розрахунку пенсії ОСОБА_2 за матеріалами пенсійної справи № 1169445 змінився її розмір. Тобто, розмір пенсії після приведення у відповідність її розрахунку у порівнянні за попередній розрахунок зменшився і з 01.01.2017 року становить 4097,30 грн. Згідно з довідкою від 23.01.2017 року: «в управлінні взято на облік переплату пенсії в розмірі 1278 грн. 43 коп., яка виникла за період 01.04.2016 року по 30.11.2016 року у звязку з тим, що ОСОБА_1 не мала право на перерахунок пенсії з 01.04.2016 року. З метою подальшого вирішення питання щодо суми надміру виплаченої пенсії управлінням направлено поштою ОСОБА_2 письмове запрошення. 04.04.2017 року ОСОБА_2 перебувала на особистому прийомі в управлінні та отримала розяснення щодо причини виникнення переплат пенсії та її розміру. На що, відповідачка згідно з особистою заявою від 04.04.2017 року відмовилась від добровільного повернення суми надміру виплаченої їй пенсії за період з 01.04.2016 року по 30.11.2016 року, в розмірі 1278 грн. 43 коп. На даний час заборгованість з переплати пенсії в сумі 1278 грн. 43 коп. відповідачем добровільно не сплачується. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму надміру виплаченої їй пенсії за період з 01.04.2016 року по 30.11.2016 року, в розмірі 1278 грн. 43 коп.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не зявилась від отримання судової повістки відмовилась, не зявившись до органів пошти за її отриманням, на хоча на офіційному веб-порталі суду було розміщено відомості про час і місце розгляду справи.

Судові повістки надсилались за відомостями довідки від 12.01.2017 року № НОМЕР_1 за фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_2, як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Від позивача не надходило заяв про ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Суд вважає за може ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється внутрішньо переміщеною особою, з 01.08.2014 року перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»(а.с. 6-8,13).

Розпорядженням УПФУ в Хортицькому районі від 18.06.2015 року, ОСОБА_2 визначено загальний страховий стаж 36 років 06 місяців 11 днів(а.с.9).

28.03.2016 року ОСОБА_2 зверталась до позивача з приводу перерахунку пенсії по стажу у звязку з її звільненням(а.с.10).

Розпорядженням УПФУ в Хортицькому районі від 31.03.2016 року, ОСОБА_2 визначено загальний страховий стаж 37 років 11 місяців 11 днів(а.с.11).

Згідно до тверджень позивача у січні 2017 року за результатами самоперевірки матеріалів пенсійної справи відповідачки управлінням встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2016 року проведено помилково, оскільки відповідачка звернулась за перерахунком пенсії раніш ніж за два роки після її призначення та набула після призначення пенсії з 07.04.2014 року менш як 24 місяці страхового стажу.

Відповідно до довідки від 23.01.2017 року, встановлена переплата пенсії в сумі 1278,43 грн., за період з 01.04.2016 року по 30.11.2016 року(а.с.14,15).

ОСОБА_2 надсилалося повідомлення про необхідність зявитися до позивача з приводу зміни розміру пенсії(а.с. 16).

04.04.2017 року ОСОБА_2 надала позивачу заяву у якій відмовилась від погашення суми переплати пенсії в розмірі 1278,43 грн., так як виникла не з її вини(а.с.16).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Але, законодавством чітко визначено способи вирішення питання пов'язаного з виникненням переплати пенсії: добровільне повернення пенсіонером надмірно виплачених сум чи стягнення, зазначених сум у судовому порядку; визнання сум переплати пенсії безнадійною заборгованістю та прийнятої рішення щодо її списання; утримання переплати пенсії згідно рішення комісії. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

При цьому стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Положення ст. 1215 ЦК України мають застосовуватися з урахуванням положень ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою.

Відповідно до даної норми суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналогічні положення також містяться і у ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14).

Але суду не надано, а самим судом було встановлено, що відповідач не вчиняв будь-яких неправомірних дій, що привели до переплати.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення надмірно виплачених сум задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 89, 229, 247, 263, 264, 354 ЦПК України, ст. 1213, 1215 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії у розмірі 1278 грн. 43 коп. за період з 01.04.2016 року по 30.11.2016 року.

Судові витрати покрасти на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області протягом 30 днів.

Суддя: