Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9917/17
Р І Ш Е Н Н Я

12 лютого 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.

за участі позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Відділ у справах дітей Придніпровської районної служби у справах дітей Черкаської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу другого з батьків,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа Відділ у справах дітей Придніпровської районної служби у справах дітей Черкаської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу другого з батьків.

Свій позов обгрунтовує тим, що вона із відповідачем у період з 2001 по 2015 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із матір'ю, а батько мешкає окремо. Дитина має слабкий імунітет та за висновком лікарів потребує у тому числі санаторно-курортного лікування. Позивач стверджувала, що має родичів у Російський Федерації в місті Москві та друзів в АР Крим у м. Севастополі, які постійно запрошують їх у гості, забезпечуючи при цьому безоплатне перебування, що є дуже важливим зважаючи на невеликі доходи сім'ї. Раніше ОСОБА_3 надавав свою згоду на виїзд дитини за межі України, однак останнім часом відмовляється це робити завдаючи тим самим шкоди інтересам дитини. Оскільки згідно ст. 7, 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини позивач просила суд надати дозвіл на виїзд неповнолітнього ОСОБА_4 Російську Федерацію та на тимчасово окуповану територію України - АР Крим у супроводі матері, без згоди та супроводу батька, у період з дня набрання судовим рішенням законної сили до 1 вересня 2018 року.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, наполягали на задоволенні позовних вимог та підтвердили обставини викладені у позові. ОСОБА_1 додатково пояснила, що не має наміру залишатися із дитиною на постійне місце проживання в Російській Федерації чи АР Крим.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надіслав до суду відзив на позов, в якому позов визнав частково, в частині надання дозволу на вивіз малолітнього ОСОБА_4 до РФ на строк, що не перевищує половини періоду літніх, зимових, весняних та інших канікул. В частині надання дозволу на вивіз дитини до АРК просив відмовити.

Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Надано дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд з України до Російської Федерації у період з 1 червня 2017 року і до 1 вересня 2017 року, зобов'язавши ОСОБА_1 повернути неповнолітнього ОСОБА_4 на територію України не пізніше 1 вересня 2017 року. Надано дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території України - АРК у період з 1 червня 2017 року і до 1 вересня 2017 року, зобов'язавши ОСОБА_1 повернути неповнолітнього ОСОБА_4 на територію України не пізніше 1 вересня 2017 року. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2670 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що зідно довідки Дитячої поліклініки №2 Черкаської міської дитячої лікарні - ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: часто довготривало хворююча дитина, гіперметропичний астигматизм, атопичний дерматит, ВСД за змішаним типом. Дитина потребує лікування та щорічного санаторно-курортного оздоровлення на Чорноморському узбережжі Криму або Північного Кавказу за наступними профілями: хвороби дихальних шляхів, шкіри, нервової й серцево-судинної системи, шлунково-кишкового тракту.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 серпня 2016 року у справі №711/2878/16-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26 жовтня 2016 року надано дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4 у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди батька на тимчасовий виїзд до РФ з 25 жовтня 2016 року по 16 листопада 2016 року та з 25 грудня 2017 року по 15 січня 2017 року, а також на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території України - АР Крим з 4 серпня 2016 року по 20 вересня 2016 року.

ОСОБА_1 має доньку - громадянку України ОСОБА_6, яка на законних підставах перебуває на території Російської Федерації та проживає у м. Москва, що підтверджено свідоцтвом про народження, копією паспорта та міграційною карткою.

Таким чином у м. Москві проживає сестра неповнолітнього ОСОБА_4.

При цьому наданими суду доказами, а саме фотознімками підтверджено, що ОСОБА_4 разом із матір'ю вже перебував в гостях у ОСОБА_6 в м. Москві у 2015 році.

ОСОБА_3 неодноразово давав згоду на виїзд ОСОБА_4 у супроводі ОСОБА_1 до Російської Федерації, що підтверджено його нотаріально посвідченими заявами від 26 липня 2012 року та від 18 червня 2011 року.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 своєю заявою від 16 квітня 2015 року посвідченою нотаріусом Іващенко Г.М. також дав згоду на тимчасовий виїзд у період з 1 червня 2015 року по 1 вересня 2015 року неповнолітнього ОСОБА_4 у супроводі ОСОБА_1 як до Російської Федерації так і до АР Крим.

При цьому станом на квітень 2015 року Автономна республіка Крим вже була окупованою територією про що ОСОБА_3 мало б бути достовірно відомо. А тому посилання відповідача про неможливість поїздки дитини на тимчасово окуповану територію є непереконливими.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що з огляду на положення ч.4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доведенню.

Листом від 28 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон.

Згідно ч.1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відповідно до ст. 150 СК України, - батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною третьою статті 313 ЦК України, - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. N 724, - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у том числі у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, законодавством України передбачена можливість надання судом дозволу на разовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, з визначенням строку початку і закінчення такого виїзду.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із розглядуваним позовом діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, виїзд дитини за межі України та на тимчасово окуповану територію України носить тимчасовий характер, не пов'язаний зі зміною постійного місця проживання чи еміграцією, має на меті фізичний, духовний та інтелектуальний розвиток дитини, сприятиме оздоровленню ОСОБА_4 на Чорноморському узбережжі АР Крим, розширенню світогляду дитини, а також можливості спілкування брата та сестри.

Доказів наявності реальної загрози життю, здоров'ю чи розвитку неповнолітнього ОСОБА_4 на території Російської Федерації чи в Автономній республіці Крим відповідачем суду не надано.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою, атому надання дозволу на виїзд дитини за кордон на період всього часу літніх канікул буде перешкоджати відповідачу у вільному спілкуванні з дитиною під час канікул

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та неповнолітньому ОСОБА_4 необхідно дати дозвіл у супроводі матері, без згоди та супроводу батька у період з з 15 липня 2018 року і до 1 вересня 2018 року здійснити один тимчасовий виїзд до Російської Федерації та один тимчасовий виїзд на окуповану територію України - АР Крим. При цьому ОСОБА_1 в будь-якому разі зобов'язана забезпечити повернення ОСОБА_4 до України не пізніше 1 вересня 2018 року.

ОСОБА_1, як інвалід 2 групи звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 150, 155 СК України, п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду Україну громадян України», ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 10-11, 60-61, 84, 88, 169, 209, 212, 214-215, 217, 218, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Відділ у справах дітей Придніпровської районної служби у справах дітей Черкаської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу другого з батьків задовольнити частково.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд з України до Російської Федерації у період з 15 липня 2018 року і до 1 вересня 2018 року, зобов'язавши ОСОБА_1 повернути неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на територію України не пізніше 1 вересня 2018 року.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території України - Автономної республіки Крим у період з 15 липня 2018 року і до 1 вересня 2018 року, зобов'язавши ОСОБА_1 повернути неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на територію України не пізніше 1 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 20 лютого 2018 року.

Головуючий: Р. В. Демчик