УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д.В., при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі подання державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про оголошення розшуку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2018 року державний виконавець Кальміуського ВДВС м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про оголошення розшуку ОСОБА_2 Заявлену вимогу державний виконавець обґрунтувала тим, що на виконанні у Кальміуському ВДВС м. Маріуполя перебуває виконавчий лист № 320/1627/15-ц від 19.11.2015 року, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на період навчання повнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Боржник добровільно аліменти не сплачує, за викликом державного виконавця не зявляється. Під час проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_2 за адресою м. Маріуполь, вул. Волочаївська, буд. 2-а ніколи не мешкав та не мешкає. Згідно відповідей ДПІ, ПФУ та Територіального сервісного центру 1441, боржник не перебуває на податковому обліку як фізична-особа підприємець, база даних не містить місце роботи боржника, пенсію він не отримує та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відомості відсутні, транспортні засоби на його імя не зареєстровані. На підставі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 438 ЦПК України просить задовольнити подання та оголосити розшук боржника.

Державний виконавець у судове засідання не зявилась, у поданні просила проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Кальміуському ВДВС м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 320/1627/15-ц від 19.11.2015 року, виданим Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на період навчання повнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Виконавче провадження відкрито 10 лютого 2016 року, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50125936.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов'язки у сфері матеріальних правовідносин.

У примусовому порядку державними виконавчими службами виконуються рішення суду у цивільних справах та інші рішення державних органів, якими задоволено вимоги про зобов'язання боржника до виконання певних дій або стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

В обґрунтування заявленого подання державним виконавцем представлено складені нею акт від 01.11.2017 року, в якому зазначено, що при виході державного виконавця за вказаною у виконавчому документі адресою місцем мешкання ОСОБА_2 за адресою м. Маріуполь, вул. Волочаївська, буд. 2-а, було встановлено, що за цією адресою боржник не проживає та ніколи не мешкав.

Надані відповіді на запити з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, про те, що ОСОБА_2 не перебуває на податковому обліку як фізична-особа підприємець, база даних не містить місця його роботи, пенсію він не отримує та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відомості відсутні.

Також, згідно інформації з Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 08.11.2017 року, ОСОБА_2 у Центральному, Приморському та Кальміуському районах м. Маріуполя зареєстрованим не значиться.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що державний виконавець на підтвердження своїх вимог надав достатньо письмових доказів про безрезультатність вжитих ним заходів щодо виявлення місця знаходження боржника, його доходів та будь-якого майна, на яке можна було б звернути стягнення для примусового виконання рішення суду.

Отже, державним виконавцем надано достатні докази, які свідчать про здійснення певного обсягу виконавчих дій та вжиття заходів примусового виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги вказані положення та встановлені обставини суд вважає, про необхідність оголошення боржника у розшук для своєчасного та належного виконання виконавчого документу.

У звязку із цим подання державного виконавця слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про оголошення розшуку ОСОБА_2 задовольнити.

Оголосити розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Суддя: ОСОБА_5