Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.2018 р. 145/2020/17

2/145/226/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.,

за участю секретаря Віценко К.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворошилівської сільської ради Тиврівського району та ОСОБА_3 РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 13 липня 2003 року в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області померла ОСОБА_4, яка до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2.08 (2.0756) гектара, яку вона отримала у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва при розпаюванні земель колективної власності, яка розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області і належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 002351, виданого Ворошилівською сільською радою 27 квітня 2001 року.

За життя ОСОБА_4 своїм майном не розпорядилась.

Єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після її смерті була його дружина -донька померлої - ОСОБА_5. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вона прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері, так як вона була зареєстрована та постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини і не відмовилась від спадщини. Крім того, вона звернулась до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа № 59631936 щодо майна померлої.

Однак дружина не встигла належним чином оформити документи на дану спадщину, так як померла 06 червня 2017 року в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області. Вона до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя ОСОБА_5 своїм майном не розпорядилась. Він - її спадкоємець першої черги спадкування за законом, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після її смерті, так як він був зареєстрований та постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини і від спадщини не відмовився. Крім того, у встановлений законодавством шестимісячний строк звернувся до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті дружини є також їхні діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Вони в встановлений законодавством, шестимісячний термін подали до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяви про відмову від належних їм часток в спадщині.

Але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку в нотаріальній конторі він не має можливості, що підтверджується постановою нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори про відмову в вчиненні нотаріальної дії. Неможливість оформлення даної спадщини шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку пов'язана з тим, що в Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017, який виданий відділом Держгеокадастру у ОСОБА_3 в графі форма власності записано, - « приватна власність», а в графі інформація про власника з незрозумілих підстав, зазначено, що дана земельна ділянка перебуває в державній власності. Власником цієї земельної ділянки є ОСОБА_3 РДА.

Тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2.0756 га., кадастровий номер :01:001:0183, яка розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області і яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті моєї дружини - ОСОБА_5, яка померла 06 червня 2017 року в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області, яка успадкувала дану земельну ділянку після смерті своєї матері -ОСОБА_4, яка померла 13 липня 2003 року в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просять його задоволити з підстав, викладених у заяві. ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_5 була єдина дитина ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх діти. Інших дітей вони з ОСОБА_5 не мали.

Представники відповідачів ОСОБА_3 РДА Вінницької області та Ворошилівської сільської ради в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Відповідачі просять справу розглянути у відсутності їх представників, не заперечують проти задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

13 липня 2003 року в с. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області померла ОСОБА_4 (а.с.5), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується довідкою Ворошилівської сільської ради № 668 від 18.12.2017 р. (а.с. 9).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2.08 гектара, яка розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 002351 виданого Ворошилівською сільською радою 27 квітня 2001 року.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 20.02.2017 р. уточнена площа даної ділянки становить 2,0756 га, кадастровий номер даної земельної ділянки - :01:001:0183, нормативно-грошова оцінка становить 32918,65 грн., відомості про обмеження у використанні земельної ділянки - Охоронна зона навколо (вздовж) об'єкта енергетичної системи (а.с. 17-19).

За життя ОСОБА_4 належним їй майном не розпорядилася.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50513205 від 10.01.2018 року заповіт від її імені в Спадковому реєстрі не зареєстровано (а.с.41).

ОСОБА_5 її дочка, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.12), згідно якого, її дошлюбне прізвище "Ліщишина". Була її спадкоємицею першої черги спадкування за законом (ст. 1261 ЦК України ).

ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із нею однією сім'єю та від спадщини не відмовилася, що стверджується довідкою Ворошилівської сільської ради № 668 від 18.12.2017 року, згідно якої, ОСОБА_4 з 1960 року по день смерті, яка наступила 13 липня 2003 року проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. На день смерті з померлою ОСОБА_8 проживали і були зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до листа ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 10.01.2018 року № 18/01-16 11 жовтня 2016 року надійшла заява про видачу свідоцтва - ОСОБА_5, спадкоємиця є такою, що фактично прийняла спадщину, так як фактично проживала з померлою на момент смерті. Інших заяв не надходило (а.с.44).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50513203 від 10.01.2018 року спадкова справа щодо померлої ОСОБА_4 зареєстрована у спадковому реєстрі № 59631963 (а.с.43).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 268 ЦК України).

06 червня 2016 року в с. Ворошилівка Тиврівського району померла ОСОБА_5 (а.с.6), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується довідкою Ворошилівської сільської ради № 669 від 18.12.2017 р. (а.с. 8).

Таким чином, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті своєї матері- Ліщишиної ОСОБА_9.

За життя ОСОБА_5 своїм майном не розпорядилася.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50513199 від 10.01.2018 року заповіт від її імені в Спадковому реєстрі не зареєстровано (а.с.46).

Позивач ОСОБА_1 її чоловік, що стверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с.13), спадкоємець за законом першої черги (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину після її смерті позивач прийняв, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із нею однією сім'єю та від спадщини не відмовився, що стверджується довідкою Ворошилівської сільської ради № 669 від 18.12.2017 року, згідно якої, ОСОБА_5 з дня народження по день смерті, яка наступила 6 червня 2017 року постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6. На день смерті з померлою ОСОБА_5 проживав і був зареєстрований чоловік ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до листа ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 10.01.2018 року № 15/01-16, 31 жовтня 2017 року з заявою про прийняття спадщини звернувся - ОСОБА_1, 28.11.2017 року з заявами про відмову від прийняття спадщини звернулися - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Інших заяв не надходило (а.с.39).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50513196 від 10.01.2018 року спадкова справа щодо померлої ОСОБА_5 зареєстрована у спадковому реєстрі № 61471624 (а.с.48).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 держнотконтори від 19.12.2017 року № 2336/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки у витязі з ДЗК про земельну ділянку № НВ-017 від 29.02.2017 р. у графі "форма власності" записано -"приватна власність", а в графі "інформація про власника" записано - ОСОБА_3 РДА.

Проте, відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. ст. 2, 3, 5-13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст..ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,0756 га, кадастровий номер :01:001:0183, яка розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті дружини - ОСОБА_5, яка померла 06 червня 2017 року в селі Ворошилівка, яка успадкувала дану земельну ділянку після смерті своєї матері - ОСОБА_4, яка померла 13 липня 2003 року в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі,тобто з 15 лютого 2018 року.

Суддя Н. О. Кіосак