Справа № 472/1343/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2018 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її брат ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої зокрема входить право власності на земельну ділянку площею 8,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Широколанівської сільської ради. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповідав їй.

07.12.2016 року позивач відповідно до рішення суду про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звернулась до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини.

14.07.2017 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом про те, нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії через відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

В зв'язку з цим, просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на земельні ділянки, успадковані нею після смерті брата ОСОБА_3

Для підтвердження зазначених обставин позивач заявила клопотання про витребування від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3

Ухвалою суду від 23.01.2018 року від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позов підтримує повністю.

Представник відповідача Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Від сільського голови Чорній Л.А. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнають повністю.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, смерть якого була зареєстрована 07 лютого 2013 року Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельні ділянки площею 8,1998 га, з кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 0,2600 га, з кадастровим номером НОМЕР_4, що розташовані в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Матеріалами спадкової справи № 161/2016 встановлено, що за життя ОСОБА_3 склав заповіт, який був посвідчений 19 грудня 2002 року секретарем Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та зареєстровано в реєстрі за № 209. Зазначеним заповітом ОСОБА_3 заповів все своє майно ОСОБА_1, тобто позивачу по справі.

Тими ж матеріалами спадкової справи встановлено, що 07 грудня 2016 року ОСОБА_1, на підставі рішення Веселинівського районного суду від 05 жовтня 2016 року про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, яке набрало законної сили 25.10.2016 року, подала до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3

Інших спадкоємців які б прийняли спадщину судом не встановлено.

Згідно копії довідки Широколанівської сільської ради від 26 травня 2016 року № 602 ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1. За цією ж адресою разом з померлим на момент його смерті ніхто не був зареєстрований і не проживав.

14 липня 2017 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 583/02-31, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкоємця ОСОБА_1 оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя набув право власності на зазначені земельні ділянки, що підтверджуються: копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 12 грудня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження Веселинівської райдержадміністрації від 14 квітня 2003 року № 236-р та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 219; архівною копією розпорядження Веселинівської райдержадміністрації від 14 квітня 2003 року № 236-р «Про затвердження Проекту організації земельних ділянок (паїв), передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам-власникам сертифікатів в межах території Широколанівської сільської ради, складання державних актів на право приватної власності на землю» та списку громадян, що є додатком до розпорядження та відповідно до яких ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,46 га, з яких: земельна ділянка площею 8,20 га ріллі та земельна ділянка площею 0,26 га пасовищ; витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-017 та № НВ-017 від 03.10.2017 року, відповідно до яких право приватної власності на зазначені земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_3

Згідно зазначених витягів з Державного земельного кадастру при реєстрації земельних ділянок в земельному кадастрі було уточнено площу земельних ділянок, а саме: площу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 уточнено з 8,20 га на 8,1998 га, а площу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 уточнено з 0,26 га на 0,2600 га.

Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачкою доведено, що померлий ОСОБА_3 був власником спірної земельної ділянки, та враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку та неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у нотаріуса через втрату оригіналу правовстановлюючого документа,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки площею 8,1998 га, з кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 0,2600 га, з кадастровим номером НОМЕР_4, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковані нею після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О.