Справа № 444/2581/17
Провадження № 2/444/197/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Жовківського району Львівської області, третя особа : Приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання за нею в порядку спадкування права власності на спадкове майно за законом, яке залишилося після смерті ОСОБА_4. Свої позовні вимоги, мотивує тим що 13 липня 2008 року померла матір Позивача, ОСОБА_4. Після смерті матері залишилося наступне спадкове майно: 1/2 частина житлового будинку №18 по вул. Чорновола в с. Малі Підліски Жовківського району Львівської області. Після смерті матері залишився один спадкоємець ОСОБА_1, її донька.

Свідченням того, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 є її свідоцтво про народження серія ІІ-СГ № 346239 від 03.03.1971р. де її матір»ю значиться ОСОБА_4. Своє прізвище з «Чигінь» на «Луцейко» Позивач змінила у зв»язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія 1-СГ № 319763 від 24.01.1976р.

Зазначає, що за життя мати позивача, ОСОБА_4, права власності на житловий будинок належним чином не зареєструвала.

Свідченням того, що будинковолодіння числилося в погосподарських книгах ОСОБА_2 міської ради є укладений між матір»ю та позивачем договору дарування 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд від 22.03.1983 р.

Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, відповідачем ОСОБА_2 міською радою , третьою особою приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представників.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 139667 від 14.07.2008 року вбачається, що ОСОБА_4, померла 13.07.2008 року.

З копії свідоцтва про народження серія ІІ- АВ № 346239 від 27 .01.1956 р. вбачається, що ОСОБА_5 є донькою померлої ОСОБА_4.

З копії свідоцтва про одруження І-СГ № 319763 від 24.01.1976 р. вбачається, що ОСОБА_4 змінила своє прізвище на «Луцейко» у зв»язку з одруженням.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 міської ради від 07.08.2017р. № 1494, позивач ОСОБА_1 проживала разом з своєю матір»ю до дати її смерті і вели спільне господарство.

Довідкою ОСОБА_2 міської ради від 07.08.2017 року № 1494 стверджується, що ОСОБА_6 до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 міської ради від 19.10.2017 р. № 1844 заповіт від імені ОСОБА_4 в ОСОБА_2 міській раді не посвідчувався.

З матеріалів справи вбачається, що за життя мати ОСОБА_4, права власності на житловий будинок належним чином не зареєструвала. Свідченням того, що будинковолодіння числилося в погосподарських книгах ОСОБА_2 міської ради є укладений між моєї матері та мною договору дарування 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд від 22.03.1983 р.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Незважаючи на внесення записів у по господарські книги , більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином оскільки, Позивач проживала зі своїм батьком на час його смерті, фактично прийняла у користування спадкове майно, яке було зареєстроване в погосподарській книзі, суд приходить до висновку що належним способом захисту порушеного права є визнання права власності на вказане у позові нерухоме майно.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 13.07.2008 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарським будівлями та спорудами по вул. Чорновола в с. Малі Підліски Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.