АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1525/17 Номер провадження 22-ц/786/122/18Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Хіль Л.М.,

суддів - Кузнєцової О.Ю., Лобова О.А.,

Секретар: Колодюк О.П.,

За участі: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Бондаренко Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.04.2017 року з його кредитної картки за номером НОМЕР_1, виданої ПАТ «Ощадбанк», шахрайським способом через мережу Інтернет була здійснена спроба зняття грошових коштів в сумі 900 грн. про що йому стало відомо з смс-повідомлення про те, що картка заблокована та з телефонної розмови з оператором «Ощадбанку» 04.04.2017 року о 18:23 год. оператор «Ощадбанку» у телефонній розмові повідомив позивача про те, що на його картці немає коштів, оскільки з кредитного рахунку через мережу Інтернет було списано 22200 грн.

Також зазначив, що він відразу повідомив про цей факт банк та поліцію, проте банк розпочав списання коштів з його пенсійної карти на погашення кредиту. Посилаючись на те, що він не здійснював платежів через мережу Інтернет, просив визнати дії публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» щодо проведення транзакцій з переказу 04.04.2017 року з кредитної картки позивача грошових коштів в сумі 19900 грн. на карту НОМЕР_2 та в сумі 2300 грн. на карту НОМЕР_3 неправомірними; визнати зазначені транзакції нечинними; стягнути з відповідача на його користь 1777,73 грн. безпідставно відрахованих коштів та 320 грн. судового збору.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано дії ПАТ «Ощадбанк» щодо проведення транзакцій з переказу 04.04.2017 року з кредитної картки ПАТ «Ощадбанк», виданої на ім`я ОСОБА_4, грошових коштів в сумі 19900 грн. на карту НОМЕР_2 та в сумі 2300 грн. на карту НОМЕР_3 неправомірними.

Визнано транзакції щодо переказу 04.04.2017 року з кредитної картки ПАТ «Ощадбанк», за НОМЕР_4, виданої на ім`я ОСОБА_4, грошових коштів в сумі 19900 грн. на карту НОМЕР_2 та в сумі 2300 грн. на карту НОМЕР_3нечинними.

Стягнуто з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_4 1777,73 грн. безпідставно відрахованих коштів та 320 грн. судового збору, всього 2097,73 грн.

Стягнуто з ПАТ «Ощадбанк» на користь держави 1280 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ПАТ "Державний ощадбанк України" полисаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що оспорювані операції буди здійсненні внаслідок порушення позивачем умов і правил надання банківських послуг щодо запобігання втрати картки, розголошення PIN- коду або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконне використання.

09 лютого 2018 року надійшов відзив від ОСОБА_4 в якому він просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 укладений Договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №44 від 02.03.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_4 видана картка за НОМЕР_5 (а.с.37-40). Згідно з додатковим договором №2 до Договору №44 від 16.10.2014 року Банк встановив позивачу кредит у сумі 23000 грн.

Також встановлено, що 04.04.2017 року з картки НОМЕР_1 здійснено списання коштів на загальну суму 22200 грн. (а.с. 154).

05.04.2017 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Ощадбанк» із заявою про несанкціоноване списання грошових коштів з його кредитної картки, на яку листом від 25.05.2017 року (а.с. 154) Банк повідомив позивача про відсутність правових підстав для задоволення його вимог, оскільки ним розголошена особиста інформація третім особам.

В цей же день позивач звернувся до Полтавського РВП Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області із заявою щодо заволодіння шахрайським способом грошовими коштами з його кредитної картки, на яку внесенні відомості у ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 0000341 за ч.1 ст.190 КК України (а.с. 19-20,123).

Згідно виписки з карткового рахунку ОСОБА_4, з його рахунку НОМЕР_1 здійснено переказ коштів 04.04.2017 року з рахунку через UKR KYIV WEB Banking 832758 у сумі 19 000 грн. та через UKR KYIV WEB Banking 832759 у сумі 2300 грн.(а.с.150)

Як вбачається з виписки по картковому рахунку позивача за період з 01.04.2017 року по 08.08.2017 року в рахунок погашення грошових коштів за користування кредитною лінією Ощадбанком було знято з рахунку позивача кошти в загальній сумі 1777,73 грн.

Задовольняючи позов місцевий суд виходив з того, що відповідачем порушено ЗУ «Про захист прав споживачів», положення Договору про надання банківських послуг, ЗУ « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, що свідчить про порушення прав позивача як споживача фінансових послуг.

Крім того, несанкціоновані позивачем транзакції щодо переказу коштів з його кредитної карти у загальній сумі 22 200 грн. не відповідають загальним вимогам, встановленим ст. 203 ЦКУ, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, суперечить ч. 3 ст. 203 ЦКУ, яка встановлює, що волевиявлення учасника правочину має бути спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на те, що транзакції щодо переказу 04.04.2017 року з кредитної картки ПАТ «Ощадбанк» виданої на ім`я ОСОБА_4, грошових коштів в сумі 19900 грн. на карту НОМЕР_2 та в сумі 2300 грн. на карту НОМЕР_3 є нечинними, тому у Банку відсутні правові підстави для списання коштів з його рахунків.

Апеляційний суд вважає такі висновки місцевого суду вірними з наступних підстав.

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону, послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно ст. 4, 22 вищевказаного Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість обслуговування …, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Як зазначено у п.2.2 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк» (далі - Правила) якщо платіжну картку втрачено, викраденого або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН-код став відомий сторонній особі, клієнт повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку, де відкрито Рахунок. Клієнт відповідає за всі суми по операціях з Платіжною карткою, якщо клієнт передав Платіжну картку сторонній особі або не повідомив Банк про те, що її загублено (а.с.47).

Згідно п. 2.5 Правил користування платіжними картками, після одержання заяви клієнта про зникнення Платіжної картки Банк бере відповідальність за операції по Платіжній картці, за винятком тих, що проводяться без Авторизації. Відповідальність банку за операції по Платіжній картці, що проводяться без Авторизації, настає на десятий календарний день після одержання Банком письмової заяви клієнта про втрату платіжної картки (а.с. 44) .

Відповідно до п. 4.1.8 Договору №44 Банк зобов'язаний занести платіжну картку (БПК) у електронний та/або паперовий стоп-лист при виявленні операцій, що можуть бути кваліфіковані як шахрайство.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 Додаткового договору №1 до Договору №44 клієнт має право в період дії Договору підключитися та користуватися дистанційними каналами обслуговування, що пропонуються Банком системою WEB- банкінг. Підключення до системи WEB- банкінг здійснюється Клієнтом відповідно до Інструкції користувача системи WEB- банкінг з використанням пристрою Клієнта (персональний компютер, мобільний телефон тощо), що відповідає технічним вимогам, вказаним в Інструкції користувача системи WEB- банкінг, та який має доступ до мережі Інтернет.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб'єктів переказу, а також визначення загального порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно ст. 40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікаціїпомилкових та неналежних переказів, суб'єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів. Моніторинг має проводитися постійно за параметрами, встановленими правилами відповідної платіжної системи.

Відповідно до ст. 37-1 вищевказаного Закону, для встановлення правомірності переказу еквайр, за результатами моніторингу або в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, має право призупинити завершення переказу на час, передбачений правилами відповідної платіжної системи, але не більше ніж на дев'яносто календарних днів.

Згідно п. 8 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління НБУ № 705 від 05.12.2014 р. визначено, що емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Місцевим судом встановлено, що 04.04.2017 року з кредитної картки позивача за номером НОМЕР_1, виданої ПАТ «Ощадбанк», шахрайським способом через мережу Інтернет була здійснена спроба зняття грошових коштів в сумі 900 грн. про що йому стало відомо з смс-повідомлення про те, що картка заблокована та з телефонної розмови з оператором «Ощадбанку». 04.04.2017 року о 18:23 год. оператор «Ощадбанку» у телефонній розмові повідомив позивача про те, що на його картці немає коштів, оскільки з кредитного рахунку через мережу Інтернет було списано 22200 грн.

Також встановлено, що він відразу повідомив про цей факт банк та поліцію.

Місцевим судом встановлено, що позивач ніколи не користувався та не здійснював платежів через мережу Інтернет. На підтвердження своїх вимог надав документи щодо звернення до Банку та правоохоронних органів і ця обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Будь-яких належних та допустимих доказів, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв несанкціонованому списанню грошових коштів з його рахунку та те, що він розголошував інформацію, яка б давала змогу ініціювати платіжні операції до суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач сам розголосив інформацію щодо номера його картки, CVV2 коду картки, терміну її дії, не підтверджені належними доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про витребування інформації не заслуговують на увагу, оскільки ухвала про витребування від ПрАТ «ВФ Україна» роздруківки смс- повідомлень направлених на фінансовий номер позивача повернулась без виконання через технічну неможливість обладнання мобільного оператора фіксувати зміст смс-повідомлень.Тому суд вмотивовано відмовив в задоволенні заявленого клопотання, оскільки вказана інформація не дасть можливості встановити зміст повідомлення.

Посилання банку на Умови та правила надання банківських послуг щодо зобов'язань та відповідальності клієнта та розділ 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705, в якому викладені загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками, також не спростовують висновків суду, оскільки ґрунтуються на припущеннях, а не на безспірних доказах про те, що позивач порушив вказані Умови.

Таким чином, не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності позичальника.

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ №6-71цс15 від 13 травня 2015 року.

З огляду на те, що транзакції щодо переказу 04.04.2017 року з кредитної картки ПАТ «Ощадбанк» виданої на ім`я ОСОБА_4, грошових коштів в сумі 19900 грн. на карту НОМЕР_2 та в сумі 2300 грн. на карту НОМЕР_3 є нечинними, тому у Банку відсутні правові підстави для списання коштів з його рахунків.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367,368,374 ч.1 п.1, ст. 375,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Л.М. Хіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

О.А. Лобов

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль