Справа № 310/8462/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко А.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

01.12.2017 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 89 по вул. Земській в м. Бердянську Запорізької області.

В позові посилається на те, що є співвласником житлового будинку № 89 по вул. Земській в м. Бердянськ, іншим співвласником будинку є третя особа по справі ОСОБА_7, відповідно до договору купівлі-продажу від 09.11.2017 року. Згідно п. п. 4.3 вказаного договору продавець ОСОБА_4 зобовязалася зняти себе та членів своєї родини з реєстраційного обліку до 16.11.2017 року. Після укладення договору продавець передала позивачу ключі від будинку, документи на житловий будинок, техпаспорт, документи про сплату комунальних та інших платежів, домову книгу тощо. Будинок був звільнений від речей, які належали продавцю у день укладення договору купівлі-продажу. Проте згодом з домової книги на будинок позивачу стало відомо, що члени сімї продавця залишились зареєстрованими у будинку. Добровільно подати заяву про зняття з реєстрації відповідачі не бажають. Вказує, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 багато років не проживають у придбаному нею будинку та змінили місце проживання ще до укладення договору купівлі-продажу будинку, у звязку з чим просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач та її представник за довіреністю ОСОБА_2 підтримали позов та обставини, на які в ньому посилаються, просили позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, направленими судом за місцем їх реєстрації та повернутими до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 52-55).

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 51), заяв до суду не надав.

Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_7 є співвласниками житлового будинку № 89 по вул. Земській в м. Бердянську Запорізької області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.11.2017 року (а.с.6-7), копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.11.2017 року (а.с. 8, 9).

Згідно копії довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.11.2017 року, за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Земська, будинок 89 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 (а.с. 10).

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що бував в будинку № 89 по вул. Земській в м. Бердянськ, допомагав робити ремонт. Будинок ветхий, раніше був нежилим, особистих речей у будинку не було,будинок не експлуатувався, ніхто в ньому не проживав, опалення відсутнє. Зі слів позивача та її чоловіка будинок придбали у власність, а попередні власники не знялися з реєстрації, проте не проживали в ньому.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що з 2006 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є сусідкою позивача та її чоловіка. Знає, що ОСОБА_9 придбали будинок перед новим роком. Перед цим з 2014 року будинок стояв забитий. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сімї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сімї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сімї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Судом встановлено, що відповідачі не були та не є членами сім'ї нового власника позивачки по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідачі чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належними їй на праві власності майном, тому зазначені перешкоди необхідно усунути шляхом визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим будинком.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим будинком № 89 по вул. Земська в м. Бердянську, Запорізької області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_12