РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/518/18

Справа № 510/1926/17

21.02.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 лютого 2003 року помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді гаража літ. «Д», навісу літ. «а6» по вул. Гагаріна, буд. 20 у м. Рені.

Під час життя померлий ОСОБА_4 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачі (діти померлого).

04 вересня 2017 року рішенням Ренійського районного суду Одеської області по цивільної справі № 510/692/17 за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/5 частину квартири № 2, загальною площею 94,50 кв.м, підсобною площею 47,10 кв.м, житловою площею 47,40 кв.м, у житловому будинку № 20, який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Гагаріна в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4

Через деякий час позивач дізналася, що після смерті чоловіка залишилась спадщина у вигляді гаража літ. «Д», навісу літ. «а6» по вул. Гагаріна, буд. 20 у м. Рені.

Відповідач до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини не звертався.

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 15 квітня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Позивач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката ОСОБА_5, в якій вона просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не відомі, надали суду заяви, відповідно до яких вони просять розглядати справу за їх відсутності, позов визнають в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 19 лютого 2003 року помер чоловік позивача ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді гаража літ. «Д», навісу літ. «а6» по вул. Гагаріна, буд. 20 у м. Рені.

Під час життя померлий ОСОБА_4 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачі (діти померлого).

04 вересня 2017 року рішенням Ренійського районного суду Одеської області по цивільної справі № 510/692/17 за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/5 частину квартири № 2, загальною площею 94,50 кв.м, підсобною площею 47,10 кв.м, житловою площею 47,40 кв.м, у житловому будинку № 20, який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Гагаріна в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4

Через деякий час позивач дізналася, що після смерті чоловіка залишилась спадщина у вигляді гаража літ. «Д», навісу літ. «а6» по вул. Гагаріна, буд. 20 у м. Рені.

Відповідач до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини не звертався.

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 15 квітня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася.

Відповідно до п. 3.14. глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Отже, відповідно до рішення Ренійського районного суду Одеської області від 04 вересня 2017 року за позивачем визнано право власності на 1/5 частину квартири № 2, у житловому будинку № 20, який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Гагаріна в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 Оскільки згідно вимог чинного законодавства спадкоємець у разі прийняття спадщини приймає її у повному обсязі, то є всі підстави для визнання права власності на спірне майно за ОСОБА_1

Згідно зі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд вважає, що позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 392, 1218, 1222, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355, 356 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлові споруди та будівлі під літ. Д гараж, літ. а6 навіс, літ. Е вбиральня по вул. Гагаріна, буд. 20 в м. Рені Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова