У Х В А Л А

3 березня 2018 року

м. Київ

справа № 339/476/15-ц

провадження № 61-8714св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КратаВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Козаківська сільська рада Болехівської міської ради Івано-Франківської області,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2016 року у складі судді: Поляниця М. М. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2016 року у складі суддів: Вакарук В. М., Василишин Л. В., Горейко М. Д.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2016 року у справі № 339/476/15-ц відкрито касаційне провадження.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК справа № 339/476/15-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої вказував, що він є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 на підставі рішення Болехівського міського суду від 30 жовтня 2013 року. Він як спадкоємець відповідно до статті 120 Земельного кодексу України має право на користування земельною ділянкою, на якій розміщено будинок, власником якого він є. Рішенням Козаківської сільської ради від 11 липня 2004 р. за № 77, та актом земельної комісії Козаківської сільської ради від 27 березня 2014 року було порушено його законне право на земельну ділянку призначену для обслуговування зазначеного будинку. Просив визнати незаконним та скасувати рішення Козаківської сільської ради від 11 липня 2004 року за № 77 та акт земельної комісії Козаківської сільської ради від 27 березня 2014 року.

У процесі розгляду справи позивач подав письмову заяву про доповнення та зміну позовних вимог. Окрім заявлених у позовній заяві також просив визнати недійсними правочини вчинені від імені ОСОБА_6 від 6 липня 2004 року і відповідний правочин на набуття права на земельну ділянку, вчинений від імені ОСОБА_5 6 липня 2004 року.

Позивач також пояснив, що ОСОБА_6 була неграмотною жінкою. У 2012 році коли він приїхав до неї в гості то вона повідомила, що склала заповіт в його користь і хоче, щоб ОСОБА_5 віддав назад город, оскільки немає заїзду до будинку. З письмовою заявою до сільської ради про надання йому у власність чи користування земельної ділянки для обслуговування будинку не звертався. Було тільки усне звернення, щодо розміру ділянки з яким він не погоджується оскільки відсутній заїзд для автомобіля. По існуючому заїзді автомобіль не проїде.

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсними заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 6 липня 2004 року, визнання незаконним рішення Козаківської сільської ради № 77 від 11 липня 2004 року, скасування акту земельної комісії Козаківської сільської ради від 27 березня 2014 року.

Рішення мотивовані тим, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що Козаківська сільська рада прийнявши 11 липня 2004 року рішення №77, «Про вилучення та надання земельної ділянки», порушила його право на отримання спірної земельної ділянки, площею 0,18 га в урочищі «Город, коло хати» в с. Козаківка, Болехівської міської ради. Оскаржене рішення Козаківської сільської ради Болехівської міської ради за № 77 від 11 липня 2004 року прийняте радою, як органом місцевого самоврядування, в межах наданих їй повноважень та відповідно до діючого на час виникнення спірних правовідносин земельного законодавства і не порушує право ОСОБА_4, за захистом якого він звернувся до суду.

Вимога щодо скасування акту земельної комісії Козаківської сільської ради від 27 березня 2014 року про встановлення меж між землеволодіннями ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є похідною від вимоги, щодо скасування рішення Козаківської сільської ради Болехівської міської ради від 11 липня 2004 року за №7 7 «Про вилучення та надання земельної ділянки», і не підлягає задоволенню.

Також суди зробили висновок, що ні поданою заявою ОСОБА_6 від 6 липня 2004 року сільському голові с. Козаківка ОСОБА_7 про вилучення у неї земельних ділянок в землі запасу сільської ради і передачу їх її родичам, в тому числі і ОСОБА_5 «Город коло хати» - 0,18 га, ні заявою ОСОБА_5 від 6 липня 2004 року до сільського голови с. Козаківка ОСОБА_7 із проханням надати йому із земель запасу в урочищі «Город коло хати» 0,18 га землі, не порушено права чи інтересу позивача щодо спірної земельної ділянки.

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2016 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи, рішення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Також судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Справу № 339/476/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Козаківської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 про визнання недійсними заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 6 липня 2004 року, визнання незаконним рішення Козаківської сільської ради № 77 від 11 липня 2004 року, скасування акту земельної комісії Козаківської сільської ради від 27 березня 2014 року призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель