Справа 206/67/17
Провадження 2/206/45/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2018 р. в залі суду в місті Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до територіальної громади м.Дніпра в особі ОСОБА_6 міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_6 міської ради, Департамент по роботі з активами ОСОБА_6 міської ради, Департамент житлового господарства ОСОБА_6 міської ради, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодогвардійська 10», про визнання права власності у порядку набувальної давності,

за участю представників:

позивачів, адвоката ОСОБА_7,

відповідача ОСОБА_8.

в с т а н о в и в:

05 січня 2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до територіальної громади м.Дніпра в особі ОСОБА_6 міської ради про визнання за ними в рівних частках право власності на квартиру АДРЕСА_1, за кожним по 1/5 частині на підставі ст. 344 ЦК України (а.с.2-4).

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 07 квітня 1976 року на ім'я ОСОБА_1 на сім'ю з чотирьох чоловік виконавчим комітетом Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська був виданий ордер №4 71 на право зайняття двокімнатної окремої квартири загальною площею 30,47кв.м АДРЕСА_2. Підставою для надання приміщення було відселення з затопленого стічними та ґрунтовими водами будинку, в якому проживала їх сім'я. На момент вселення, тобто на 07.04.1976 року, надане приміщення використовувалося як майстерня та для його використання в якості житлового приміщення потребувало переобладнання та ремонту і вказані роботи повинні були виконати завод МЖБК та ЖЕК. Переобладнання приміщення в квартирі та ремонтні роботи були виконані тільки 01 березня 1981 року і з цього часу їх сім'я отримала можливість проживати в квартирі. На ім'я ОСОБА_1 ЖЕК-32 був відкритий особовий рахунок на оплату квартири та в інших комунальних підприємствах на оплату комунальних послуг. ОСОБА_1 є наймачем квартири. Зараз в спірній квартирі проживають всі позивачі по справі, а також малолітній син позивачки ОСОБА_9 - ОСОБА_5. В 2012 році на квартиру був виготовлений технічний паспорт, згідно якого колишнє приміщення майстерні є двокімнатною квартирою житловою площею 29,1кв.м, а загальна площа - 52,7кв.м. В 2013 році ОСОБА_1 звернулася з заявою до Дніпропетровської міської ради щодо переведення нежитлового приміщення в житлове. Згідно відповіді Дніпропетровської міської ради від 30.12.2013 року переведення нежитлового будинку в житловий не можливо, оскільки воно знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району і на все його майно накладено арешт і було рекомендовано звернутися до суду з питання щодо зняття арешту. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 20 січня 2015 року, було звільнено з-під арешту заставлене майно, належне на праві власності Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству Самарського району м. Дніпропетровська, код 05451368, м. Дніпропетровськ, вул. Агнії Барто, 19, а саме: на приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, будинок 10 (десять), квартирі 70 (сімдесят). При розгляді цієї справи представник Дніпропетровської міської ради, заперечуючи проти задоволення позовних вимог в частині зміни цільового призначення приміщення, в якому проживає їх сім'я, заявив, що зміна цільового призначення приміщення при відсутності заборон на його відчуження, є компетенцією Дніпропетровської міської ради та її виконавчого комітету. Тому, ОСОБА_1 звернулася з заявою щодо зміни цільового призначення приміщення та просила прийняти рішення, яким перевести з нежитлового приміщення в житлове квартиру, вважати це приміщення 2-кімнатною квартирою. Але отримала відповідь від 01.03.2016 року за підписом директора департаменту ОСОБА_10, про те, що "власник об'єкта нерухомого майна подає заяву до департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради щодо зміни правового режиму відповідного об'єкта нерухомого майна із зазначенням мети подальшого використання об'єкта". Але при наданні відповіді не було враховано, що вона і звернулася до Дніпропетровської міської ради, як до власника об'єкта нерухомого майна, для того, щоб саме власник прийняв рішення про зміну його правового режиму. Квартира знаходиться на балансі КП "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради, а власником цього об'єкта нерухомого майна є Територіальна громада в особі Дніпропетровської міської ради. 28.03.2016 року ОСОБА_1 повторно звернулася в Дніпропетровську міську раду з заявою про зміну правового режиму нежитлового приміщення та надала всі документи, які були. Але отримала відповідь від 13.05.2016 року про те, що надані документи не відповідають вимогам Порядку, тому розглянути питання неможливо. У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою щодо зміни цільового призначення приміщення до КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР, в якій просила звернутися з заявою на ім'я міського голови щодо зміни правового режиму об'єкту нерухомого майна, а саме спірної квартири, але отримала відповідь про неможливість вирішення питання в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Вказані в позовній заяві обставини свідчать про те, що вони добросовісно заволоділи чужим майном і власник майна їм не був відомий. Домоволодіння вони користувалися відкрито, не приховуючи цього факту.

Позивачі та їх представник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити. Зазначила, що позивачі не отримували відмову у приватизації спірної квартири, бо не зверталися з цим питанням. Позовні вимоги є передчасними. Крім того позивачі завжди знали хто є власником будинку.

Третя особа Департамент по роботі з активами ОСОБА_6 міської ради надали до суду письмові пояснення, в яких зазначають, що вони не є розпорядником інформації щодо технічної документації. Згідно відомостей, наданих балансоутримувачем до департаменту станом на 01.01.2016р. у Реєстрі обєктів прав комунальної власності територіальної громади міста Дніпра за адресою: вул. Молодогвардійська, буд. 10 значиться житловий будинок. Балансоутримувачем житлового будинку є комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_6 міської ради, яке відповідно до рішення ОСОБА_6 міської ради № 41/23 від 19.07.2017 «Про затвердження переліку комунальних підприємств ОСОБА_6 міської ради відповідно до їх підпорядкованості» підпорядковано департаменту житлового господарства ОСОБА_6 міської ради. ОСОБА_1 звертався до них щодо зміни правового режиму нежитлового приміщення №70 в будинку № 10 по вул. Молодогвардійській з пакетом документів який не відповідав вимогам Порядку зміни правового режиму обєктів нерухомого майна, затвердженим рішенням міської ради від 29.07.2011 №74/14 «Про порядок зміни правового режиму обєктів нерухомого майна» (зі змінами). У разі надання позивачами повного пакету документів відповідно до вимог Порядку департаментом по роботі з активами буде розглянуто питання щодо зміни правового режиму нежитлового приміщення (а.с.101-102).

Представник третьої особи Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодогвардійська 10» ОСОБА_11 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Пояснила, що є відповідь де зазначено, що по цій адресі нежитлових приміщень немає. Квартира, де мешкають позивачі не приватизована. Технічний паспорт на квартиру у КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР.

05 січня 2017 року по справі відкрито провадження та призначено справу до попереднього розгляду (а.с.29).

21.02.2017р., 24.05.2017р., 06.11.2017р., 16.01.2018р. третя особа, Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_6 міської ради подали до суду заяву, в якій просили справу слухати за їх відсутності (а.с.35, 53, 108, 110, 129).

Третя особа Департамент житлового господарства ОСОБА_6 міської ради не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України.

Вислухавши доводи та пояснення позивачів, представника позивачів, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 07 квітня 1976 року виконавчим комітетом Індустріальної районної ради було видано ордер № 471 ОСОБА_1 та її родині, яка складалася з чотирьох чоловік, на право заняття двохкімнатної квартири загальною площею 30.47кв.м АДРЕСА_3 на підставі рішення Індустріальної районної ради м. Дніпропетровськ від 17.03.1976 року з зазначенням підстави: відселення з затопленого будинку сточними та ґрунтовими водами (а.с.5-6).

З довідки директора КП "ЖГ Самарського району" ДМР від 29.12.2016р. № 3331 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані та проживають ОСОБА_1, 1951р.н., ОСОБА_2, 1950р.н., ОСОБА_3? 1971р.н., ОСОБА_4, 1981р.н., ОСОБА_5, 2006р.н. (а.с.7).

З технічного паспорту на квартиру № 70 в житловому будинку № 10 вул. Молодогвардійська виготовленого станом на 22.08.2012р. вбачається, що було переобладнання нежитлового приміщення в житлову 2-кімнатну квартиру літ А-5, загальною площею 52,7кв.м, житловою 29,1кв.м, допоміжною 20,96кв.м, площа літніх приміщень 2,7кв.м та складається з: 1-коридор площею 9,0кв.м, 2-туалет площею 1,4кв.м, 3-ванна площею 2,5кв.м, 4-кухня площею 7,3кв.м, 5-кладова площею 0,7кв.м, 6-житлова площею 10,7кв.м, 7-житлова площею 18,4кв.м, І-лоджія площею 2,7кв.м (а.с.8-14).

З листа КП ЖРЕП Самарського району від 24.01.2012р. № 118АДРЕСА_5 в житловому будинку по вул. Молодогвардійська, 10 знаходиться на балансі їх підприємства, квартиронаймач ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до відповіді Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" ДОР від 17.02.2014 № 1614 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_6 відсутні будь-які відомості, на підставі яких змінено правовий статус нежитлового приміщення на квартиру 70 (а.с.16).

01.03.2016р. ОСОБА_1 отримала відповідь на її звернення щодо зміни правового режиму нежитлового приміщення № 70 по вул. Молодогвардійська, 10, в якій зазначено, що виконавчими органами Дніпропетровської міської ради розглянуто заяву та повідомлено, що наданий пакет документів не відповідає вимогам порядку зміни правового режиму об'єктів нерухомого майна, тому у міської ради та її виконавчих органів відсутні підстави для вчинення дій. Після надання власником об'єкта нерухомого майна заяви з необхідним пакетом документів будуть вчинені дії щодо розгляду наданих документів (а.с.17, 103).

13.05.2016 року Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради розглянули заяву ОСОБА_1 щодо зміни правового режиму нежитлового приміщення № 70 в буд. 10 по вул. Молодогвардійській повідомили, що дане нежитлове приміщення належить на праві власності територіальної громади міста Дніпропетровська. Було здійснено переобладнання, яке не узаконено у встановленому порядку. Тому подані документи не відповідають вимогам порядку і розглянути дане питання неможливо (а.с.18, 104).

03 11.2016 року Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради розглянули лист КП "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради щодо зміни правового режиму нежитлового приміщення № 70 в будинку № 10 по вул. Молодогвардійській та повідомлені, що подані документи не відповідають вимогам порядку, оскільки надано технічний паспорт на квартиру з переобладнанням нежитлового приміщення в житлову квартиру, що не узаконено, не надано документ про право власності на об'єкт нерухомого майна правовий режим якого підлягає зміні (а.с.19, 105).

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 20 січня 2015 року звільнено з-під арешту, накладеного постановою серії АА № 705605 від 17.12.2001 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_12 заставлене майно, належне на праві власності Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству Самарського району м. Дніпропетровська, код 05451368, м. Дніпропетровськ, вул. Агнії Барто, 19, а саме: на приміщення за адресою: м Дніпропетровськ, вулиця Молодогвардійська, будинок 10 (десять), квартира 70 (сімдесят). У задоволенні решти позовних вимог щодо переведення приміщення з нежилого в житлове відмовлено (а.с.20-25).

Цим же рішенням встановлено кому на момент розгляду справи належало приміщення за адресою: м Дніпропетровськ, АДРЕСА_7.

На запит суду Комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" ОСОБА_6 міської ради листом від 30.06.2017р. № 410 повідомили, що при передачі до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_8 (приміщення-майстерня) також була передана співвласникам (а.с.61).

З листа Департаменту житлового господарства ОСОБА_6 міської ради від 30.10.2017 року № 3/8-4543 будинок № 10 за адресою: вулиця Молодогвардійська належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Департамент житлового господарства ОСОБА_6 міської ради є органом приватизації житлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» було проведено установчі збори, на яких більшістю голосів співвласників прийнято рішення щодо створення у будинку № 10 по вул. Молодогвардійська Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодогвардійська-10». 21.06.2016 ОСББ «Молодогвардійська-10» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньта з 01.08.2016 здійснює управління вищезазначеним будинком. До департаменту житлового господарства ОСОБА_6 міської ради, щодо приватизації житлового приміщення № 70 за адресою: вулиця Молодогвардійська, 10, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9 не зверталися (а.с.113).

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичним обставинами справи, суд доходить до наступного.

Виходячи із приписів цивільного законодавства, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також, статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі:

- майно може бути обєктом набувальної давності;

- добросовісність володіння;

- відкритість володіння;

- давність володіння та його безперервність;

- відсутність інших осіб, які претендують на це майно;

- відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Обовязковою обставиною, яка має значення для визнання права власності на майно за набувальною давністю є відсутність у позивача інших підстав набуття права на це майно (ч.1 ст.344 ЦК України).

Визнання права власності на спірне майно за набувальною давністю підмінить функції місцевого самоврядування щодо переведення нежитлового приміщення в житлове та приватизації майна, яка позивачами не використана, що підтверджується листом Департаменту житлового господарства ОСОБА_6 міської ради.

Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку.

Крім цього, слід зазначити, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий. Тобто, право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Як вбачається з матеріалів справи, а також зазначено позивачами у позовній заяві власник спірного майна існував і існує, а також позивачі достеменно знали власника спірного майна, що за своєю суттю виключає можливість застосування у даному випадку приписів ст. 344 ЦК України, оскільки у даного майна був і є титульний власник, та він був відомий позивачам.

Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності у порядку набувальної давності не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог судом має бути відмовлено, судові витрати понесені позивачами не відшкодовуються.

Керуючись ст. 344 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 лютого 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков