У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про відмову від позову та розподіл судових витрат - стягнення з відповідача судового збору в розмірі 640,00 грн. та витрат, пов'язаних з правовою допомогою в сумі 3 000,00 грн. Заяву про зміну предмету і підстав просив не розглядати. Позивач підтримала свого представника.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував щодо закриття провадження, в частині стягнення судових витрат просив відмовити.

Вислухавши клопотання сторони позивача, думку сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 49 ЦПК України визначено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ст. 256 ЦПК у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи, що спір між сторонами фактично вирішено - відповідач передала 27.11.2017 року позивачу документ на право власності на квартиру, відсутність якого змусило звернутися позивача до суду з даним позовом, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Частиною першою та третьою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поданій справі позивач просить стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. та витрати на послуги правника в сумі 3 000,00 грн.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 320,00 грн. - 50 % суми сплаченого судового збору. Інші 50 % сплаченого судового збору мають бути відшкодовані на користь позивача з відповідача.

На підтвердження оплати послуг адвоката надано наступні квитанції: 24.07.2017 року - 500,00 грн. за складання позовної заяви про визнання права власності; 02.08.2017 року - 300,00 грн. за складання адвокатського запиту; 11.10.2017 року - 500,00 грн. за участь в судовому засіданні; 18.12.2017 року - 500,00 грн. складання та подання заяви про зміну предмету і підстав позову; 21.02.2018 року - 1 200,00 грн. за участь в судовому засіданні 18.12.2017 року і 21.02.2018 року (по 500,00 грн.) та складання заяви про відмову від позову (200,00 грн.).

Вивчивши надані стороною позивача докази, суд вважає, що витрати на оплату послуг адвоката підлягають стягненню з відповідача на користь позивача частково - сумі 1 700,00 грн. В частині стягнення 500, 00 грн. за участь в судовому засіданні 11.10.2017 року відмовити, так як в указаний день судове засідання не відбулося; в частині стягнення 300,00 грн. за складання адвокатського запиту відмовити у зв'язку з відсутністю доказів; в частині стягнення 500,00 грн. за складання заяви про зміну предмету і підстав позову відмовити, так як від даної заяви сторона позивача відмовилася, просила її не приймати, та закрити провадження у справі.

Враховуючи вимоги законодавства України та надані докази, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 020,00 грн. судових витрат, з яких 320,00 грн. судового збору та 1 700,00 грн. за послуги адвоката.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 49, 133, 137, 142, 255, 256, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності - закрити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн., який був сплачений згідно квитанції № 8 від 25.07.2017 року в ГУ Ощадбанк по м. Києву та області на рахунок № 0005, МФО 820019, одержувач - УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, код 38012871.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі 2 020,00 (дві тисячі двадцять) грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: