Справа № 390/1133/16-ц
Провадження № 2/390/8/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі- Головацькій А.Б.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Добрострой О.М.,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та адміністративних послуг Кіровоградської РДА, Кіровоградської районної державної адміністрації, треті особи: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко Алла Вячеславівна, приватний нотаріус Кіровоградського нотаріального округу Бєлінський Ігор Дмитрович про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Під час розгляду справи позивач змінила прізвище на ОСОБА_1.

В обгрунтування позову зазначила, що згідно рішення Кіровоградського районного суду від 12.05.2016 року, їй належать дві земельні ділянки на праві власності в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_10, що розташовані на території Овсяниківської сільської ради, але державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації речового права, так як заявлене право вже зареєстровано за іншою особою. Просила визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.02.2014 року, видане на ім'я ОСОБА_7, посвідчене приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В., зареєстроване в реєстрі за № 270; свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.02.2014 року, видане на ім'я ОСОБА_7, посвідчене приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В., зареєстроване в реєстрі за № 271; договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений 04.04.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д., зареєстрований в реєстрі № 257 (запис № 5230092); договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений 04.04.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д. зареєстрований в реєстрі № 261 (запис № 5231169). Крім того, просила зобов'язати державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Кіровоградської районної державної адміністрації вчинити певні дії по реєстрації її права власності та скасування записів про державну реєстрацію.

Позивач та її представник ОСОБА_12 позовні вимоги підтримали та надали пояснення по обставинах справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 позов не визнала. Вважає, що її доверитель ОСОБА_3 жодного закону не порушував та земельною ділянкою користується на законних підставах.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився. Під час проведення попереднього судового засіданні позовні вимоги не визнав.

Представник відповідача відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та адміністративних послуг Кіровоградської районної державної адміністрації ОСОБА_5 просила розглядати справу без її участі.

Інші учасники справи в суд не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належними чином.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дід позивача - ОСОБА_13, про що Осяниківською сільською радою Кіровоградського району та області ІНФОРМАЦІЯ_1 року складено відповідний актовий запис № 10. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії НОМЕР_1, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ у Кіровоградській області 11.06.2015 року.

На день смерті діда у будинку був зареєстрований та проживав батько позивача - ОСОБА_10. Заповіт від імені ОСОБА_13 виконавчий комітет Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області не посвідчував. Вказані обставини підтверджуються довідкою Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області № 02-30/225 від 12.04.2016 року.

Після смерті ОСОБА_13 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку № НОМЕР_7, кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 4,6101 гектарів, що знаходиться на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3, виданого 31.08.1999 року Овсяниківською сільською радою Кіровоградського району та області.

Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, на підставі вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, батько позивача, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_13, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не відмовився від неї, проте за час свого життя свої спадкові права не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_10, про що Осяниківською сільською радою Кіровоградського району та області 10.12.2008 року складено відповідний актовий запис № 17. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії НОМЕР_4, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ у Кіровоградській області 29.04.2009 року.

На момент смерті ОСОБА_10 був зареєстрований та проживав один. Заповіт від імені ОСОБА_10 виконавчий комітет Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області не посвідчував. Вказані обставини підтверджуються довідкою Овсяниківської сільської ради Кіровогградського району, Кіровоградської області № 02-30/224 від 12.04.2016 року.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку № 118, кадастровий номер НОМЕР_5, загальною площею 5,4899 гектарів, що знаходиться на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_6, виданого 31.08.1999 року Овсяниківською сільською радою Кіровоградського району та області, а також на земельну ділянку № НОМЕР_7, кадастровий номер НОМЕР_2, яку він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_13

Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Разом з тим вимогами ч.4 ст.1268 ЦК України встановлено додаткові гарантії охорони спадкових прав малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб з обмеженою дієздатністю. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину завжди, крім випадків їхньої відмови від спадщини.

На час смерті ОСОБА_10, позивач була неповнолітньою, заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_10, як спадкоємець першої черги за законом.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2012 року за ОСОБА_14 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, було визнано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,61 га під № НОМЕР_7, що розташована на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району та області, належну померлому на підставі Державного акту серії НОМЕР_3, виданого 31 серпня 1999 року Овсяниківською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області на ім'я ОСОБА_13, реєстраційний номер 1869, та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,49 га під № 118, що розташована на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району та області, належну померлому на підставі Державного акту серії НОМЕР_6, виданого 31 серпня 1999 року Овсяниківською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області на ім'я ОСОБА_10, реєстраційний номер 1871.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_14 помер. На випадок своєї смерті він склав заповіт, згідно якого вищезазначені земельні ділянки він заповів ОСОБА_7.

27.02.2014 року ОСОБА_7 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_14 на земельну ділянку площею 4,6101 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_2, яке було видане приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В. та зареєстроване в реєстрі за № 271 та на земельну ділянку площею 5,4899 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_5, яке було видане приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В. та зареєстроване в реєстрі за № 270.

04.04.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 4,6101 гектарів, був укладений договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. (номер запису в Державному реєстрі речових прав № 5231169).

Також, 04.04.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, загальною площею 5,4899 гектарів, був укладений договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. (номер запису в Державному реєстрі речових прав № 5230092).

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03.11.2015 року, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_14, правонаступником якого є ОСОБА_7, про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 на земельні ділянки площею 5,49 га під № 118 та площею 4,61 га під № НОМЕР_7, що розташовані на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, з тих підстав, що саме позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька, а не ОСОБА_14, який був спадкоємцем другої черги.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2016 року за позивачем було визнано право власності на вищевказані дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10

З даним судовим рішенням позивач звернулась до державного реєстратора Кіровоградської районної державної адміністрації з метою зареєструвати своє право власності. Однак, їй було відмовлено у державній реєстрації права власності у зв'язку з тим, що заявлене право вже зареєстроване за іншою особою (рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 23.06.2016 року № 30173066 та № 30174239).

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.06.2016 року вказано, що власником земельних ділянок є ОСОБА_7 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.02.2014 р. № 271 та № 270.

Також у витягах вказано, що приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. 04.04.2014 року посвідчено право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № 5230092 та № 5231169.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_14 на ім'я ОСОБА_7, які були видані приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В. 27.02.2014 року, підлягають визнанню недійсними, оскільки видачею зазначених свідоцтв про право на спадщину порушуються права позивача, як власника зазначених земельних ділянок.

Крім того, згідно вимог ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно вимог ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, укладені 04.04.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 два договори про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) суперечить змісту вищевказаних правових норм, оскільки вони укладені поза волею власника зазначених земельних ділянок.

Вирішуючи питання про зобов"язання реєстратора речових прав на нерухоме майно вчинити певні дії суд вважає, що данні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно вимог до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У відповідності до приписів п.п. 1 та 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, зі змісту вище зазначених положень закону вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, договорів про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію права власності та права постійного користування та при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, він зобов'язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав.

Вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та права постійного користування може бути підставою для звернення до суду з окремим позовом, лише у разі відмови реєстраційною службою внести зміни про скасування державної реєстрації прав.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, 77-80, 81, 95, 235, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) - задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.02.2014 року, видане на ім'я ОСОБА_7, посвідчене приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В., зареєстроване в реєстрі за № 270.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.02.2014 року, видане на ім'я ОСОБА_7, посвідчене приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В., зареєстроване в реєстрі за № 271.

Визнати недійсним договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений 04.04.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д., зареєстрований в реєстрі № 257 (запис № 5230092).

Визнати недійсним договір про право постійного користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений 04.04.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д. зареєстрований в реєстрі № 261 (запис № 5231169).

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В.Терещенко