Справа № 189/303/18
У Х В А Л А

Іменем України

01.03.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славутич» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славутич» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно, та визнання договору оренди земельної ділянки поновленим,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славутич» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно, та визнання договору оренди земельної ділянки поновленим.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить постановити ухвалу, якою до розгляду по суті цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славутич» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно, та визнання договору оренди земельної ділянки поновленим - заборонити будь-яким юридичним чи фізичним особам окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славутич» вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 5.3091 га., кадастровий номер :01:001:0110 яка розташована на території Катеринівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та належить ОСОБА_1, а саме: користування земельною ділянкою та її обробіток; внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельної ділянки площею 5.3091 га., кадастровий номер :01:001:0110 (реєстрація чи перереєстрація права оренди, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а також інших речових прав, що може потягнути за собою зміну власника або користувача земельної ділянки площею 5,3091 га., кадастровий номер :01:001:0110.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що оскільки, відповідно до оспорюваного договору оренди земельної ділянки відповідач ОСОБА_2, як орендар земельної ділянки, а також ОСОБА_1 як власник земельної ділянки, матимуть змогу користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою площею 5.3091 га., кадастровий номер :01:001:0110, яка на теперішній час фактично перебуває у користуванні та обробітку Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славутич», що може призвести до спричинення шкоди правам та законним інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славутич», необхідно заборонити здійснювати будь-які дії стосовно вказаної земельної ділянки.

Заяву розглянуто згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3. ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які дії по відношенню до зазначеного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славутич» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славутич» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно, та визнання договору оренди земельної ділянки поновленим задовольнити.

Заборонити будь-яким юридичним чи фізичним особам окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славутич» вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 5.3091 га., кадастровий номер :01:001:0110 яка розташована на території Катеринівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та належить ОСОБА_1, а саме: користування земельною ділянкою та її обробіток; внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельної ділянки площею 5.3091 га., кадастровий номер :01:001:0110 (реєстрація чи перереєстрація права оренди, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а також інших речових прав, що може потягнути за собою зміну власника або користувача земельної ділянки площею 5,3091 га., кадастровий номер :01:001:0110.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя К.С. Лукінова