Справа № 645/4360/17
Провадження № 2/645/400/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 лютого 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - Іващенко С.О.,

секретаря судових засідань - Новицької Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком № АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником домогосподарства по АДРЕСА_2 за договором дарування житлового будинку ВАК №415115 від 25.04.2003 року. Відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні з 28.07.2011 року. За період з березня 2015 року до цього часу не з'являвся в будинку. Відповідач не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні без поважних причин. Позивач особисто веде господарство, обслуговує будинок самостійно , відповідач не сплачує комунальні послуги та не обслуговує будинок, не виходить на зв'язок.

Позивач ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та оригінали документів для огляду в судовому засіданні. Також зазначила, в зв'язку з неявкою в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, на підставі ст. 280 ЦПК України, просила розглядати справу у заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином .

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, заслухавши думку позивача, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 які пояснили суду про обставини справи так, як це вказано в позовній заяві, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Згідно копії договору дарування житлового будинку від 25.04.2003 року ОСОБА_4 подарував , тобто передав безоплатно у власність , а ОСОБА_2 прийняла в дар житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28.09.2017 року, копії будинкової книги №237, що в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрованим значиться ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з позовної заяви та відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 17.11.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, реєстрація відповідача порушує її права, створює для неї матеріальні складнощі, вона змушена переплачувати вартість комунальних послуг, факт реєстрації відповідача у домоволодінні позбавляє її можливості вільно володіти майном, у зв'язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив про обставни справи так, як це вказано в позовній заяві, окрім того пояснив суду, що відповідач взагалі ніколи не проживав за вказаною адресою, його речей там ніколи не було. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила суду, що вона є сусідкою позивача, часто буває у неї вдома. Відповідача по справі ніколи не бачила, його речей в домоволодінні немає.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За умовами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, за наслідками розгляду справи суду надані докази на підтвердження того, що відповідач, без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації понад один рік, а тому виходячи з ч.2 ст.405 ЦК України він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись 12, 76, 81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 317, 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням буд. АДРЕСА_1.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий-суддя: