Справа № 591/4508/17
Провадження № 2-о/591/7/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою подружжя ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю заявників, заінтересована особа Служба у справах дітей Сумської міської ради про встановлення факту режиму окремого проживання подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити режим окремого проживання ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_1, посилаючись на те, що 23.11.2007 року вони зареєстровали шлюб, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, і разом вони не проживають з літа 2014 року. Спільного господарства не ведуть, проте, не бажають розривати шлюб, щоб не здійснювати тиск на неповнолітнього сина та повноцінно здійснювати його виховання. Вважають, що наявні всі умови для встановлення режиму окремого проживання у судовому порядку, з метою уникнення в подальшому майнових спорів.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заяву за викладених в заяві обставин.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутність представника.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідност.119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

У відповідності до ст.120 СК України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором.

У разі встановлення режиму окремого проживання - майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 листопада 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами по справі, актовий запис №2510 (а.с.10).

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З літа 2014 року вони проживають окремо. Тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, які між ними припинені. Вказані обставини підтвердили у судовому засіданні заявники , тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1 ст.81 ЦПК України.

Аналізуючи зміст ст.119 СК України, суд вважає, що для встановлення подружжю режиму окремого проживання необхідна наявність двох умов: неможливість або небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно і припинення сімейних відносин між подружжям.

Як стверджують сторони, вони з літа 2014 року проживають окремо один від одного; заявник ОСОБА_2 не бажає проживати разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 і бажає встановити для них режим окремого проживання, стверджуючи, що таке рішення відповідає інтересам подружжя (сторін).

Сторони ознайомлені з правовими наслідками встановлення режиму окремого проживання, передбаченими ст.120 Сімейного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_2 на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, а заявник ОСОБА_1 фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказані факти підтвердили в судовому засіданні і допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

За таких обставин, оскільки підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно; обидва подружжя (сторони) проживають за різними адресами і сімейні відносини між подружжям припинені, тому підстав для відмови в задоволенні заяви в судовому засіданні не встановлено, а тому вимоги заявників про встановлення режиму окремого проживання подружжя підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.119 СК України режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Керуючись ст.ст. 119-120 Сімейного кодексу України, ст.ст. 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою м. Суми, вул. Р.-КорсаковаАДРЕСА_1, РНОКПП 9), задовольнити.

Встановити факт режиму окремого проживання подружжя ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає за адресою м. Суми, вул. Р.-КорсаковаАДРЕСА_1, РНОКПП 9).

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 01 березня 2018 року.

Суддя