РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Житлово-кооперативне обєднання «ЄЛІТ ПРОСТОР», про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, з метою внесення додаткової інформації до спадкової справи. В обґрунтування заяви посилається на те, що 12.03.2013 року померла його мати ОСОБА_2. Вказував, що на момент її смерті він постійно проживав з нею та є єдиним спадкоємцем. Його мати була власником 3-хкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. 03.10.2015 року він звернувся у 12 державну нотаріальну контору із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. 08.10.2015 року він отримав постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Свою відмову нотаріус мотивував тим, що відмітка про його реєстрацію не співпадає з місцем проживання спадкодавця, дивідки №801 від 30.09.2015 року та №815 від 06.10.2015 року, видані ЖКО «Єліт-Простор», не є доказами постійного проживання зі спадкодавцем.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив встановити факт.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні питання покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, надані в обґрунтування вимог докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР №1229889 ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №389999 від 12.03.2013 року ОСОБА_2 померла 12 березня 2013 року.

Відповідно до довідки ЖКО «Єліт-Простор» №813 від 06.10.15 року ОСОБА_1 постійно мешкав, однак не був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, с матірю ОСОБА_2 с грудня 2011 року та здійснював нагляд нею по день її смерті 12.03.2013 року.

Постановою Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Харківській області про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.10.2015 року ОСОБА_1 у звязку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2, яка померла 12.03.2013 року, суперечить законодавству України, оскільки спадщина після неї не прийнята у встановлений законом спосіб та спадкоємцем надано недійсний паспорт.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд відповідно до п.1 ст.273ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.В. Ніколаєнко