Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/98/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Сарненський райониий суд Рівненської області

у складі головуючого судді - Рижого О.А.

при секретарі - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування зазаповітом,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 визнати за ним право власності на земельні ділянки загальною площею 2.80 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-PB №028309, які розташовані на території Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 01.01.2017 року. В позовній заяві позивач вказує, що ОСОБА_3 мала на праві власності дві земельні ділянки загальною площею 2.80 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області і належали ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. За життя ОСОБА_3посвідчила в Кричильській сільській раді Сарненського району Рівненської області заповіт у якому на випадок своєї смерті розпорядилася належне їй на праві власності майном і на що за законом матиме право, включаючи і сертифікат на право на земельну частку (пай) на користь сина ОСОБА_1 01.01.2017 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач вказує, що у шестимісячний строк після смерті матері звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 19.12.2017 року державний нотаріус постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, в звязку з ненаданням витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, які є обєктом спадкування. Іншим шляхом, аніж судовим, визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом не представляється можливим.

Позивач ОСОБА_1 заявою від 22.02.2018 року позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 заявою від 22.02.2018 року позовні вимоги визнав, не заперечує проти успадкування братом ОСОБА_1 земельних ділянок, які заповіла мати ОСОБА_3 Претендувати на дане майно в подальшому не буде.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.274 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-PB №028309 ОСОБА_3 є власником двох земельних ділянок площею 2.80 га для ведення особистого селянського господарства розташовані на території Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області. Даний Державний акт виданий 31.12.2003 року Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області.

21.02.2000 року секретарем Кричильської сільської ради посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3, на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті в тому числі і сертифікат на право на земельну частку (пай) на користь сина ОСОБА_1. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис під №31, реєстрація заповіту заповідача ОСОБА_3

01.01.2017 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №196245. Після її смерті відкрилась спадщина.

Постановою від 19.12.2017 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на земельні ділянки, як обєкти спадщини, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру. Із даної постанови також вбачається, що була заведена спадкова справа за №139/2017 та те що ОСОБА_3 постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно паспорта серії СР №087241 позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16.03.1987 року.

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування " при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Суд враховує той факт, що заповіт складався ОСОБА_3 21.02. 2000 року і на той час єдиним документом, що підтверджував права ОСОБА_3 на земельну частку (пай) був сертифікат, а Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-PB №028309 видано їй 31.12.2003 року. Таким чином, на момент розпорядження своїми земельними ділянками у ОСОБА_3 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-PB №028309 не було. Фактично заповідальне розпорядження щодо сертифіката на земельну частку пай є розпорядженням щодо земельних ділянок, зазначених у Державному акті.

Листом за №97-17-0.32-1656/175-17 від 04.12.2017 року повідомляється, що відомості про земельні ділянки, які належали громадянці ОСОБА_3 в Національній кадастровій системі Державного земельного кадастру відсутні, а тому отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну діялнку, визначеним нотаріусом спадкоємцем до проведення їх державної реєстрації неможливо.

Відповідно до листа відділу у Сарненському районі Управління Держгеокадастру у Рівненській області за №29-17-0.32-4/115-18 від 12.01.2018 року відділ не може видати витяг з технічної документації . Відповідно до пункту 2 Додатку 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 за №835 інформація про нормативну грошову оцінку надається у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно розяснення Держземагенства України від 14.08.2009 року №11277/22/7-09 вартість паю визначалась відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 23.03.1995 року №213, згідно якої нормативна грошова оцінка окремої земельної ділянки розраховується на основі шкал грошової оцінки агровиробничих груп грунтів. При паюванні земель нормативна грошова оцінка визначалась як складова проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у межах сільської ради і не є окремою технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Цим же листом повідомляється, що вартість земельної частки (паю) бувшого КСП "Кричильське" з урахуванням коефіцієнтів індексації та враховуючи середній розмір паю по господарству 1,99 умовних кадастрових гектарів становить 27213,65 грн.

Відповідачем по справі, визначений ОСОБА_2, який є сином померлої ОСОБА_3, а тому розгляд справи буде стосуватися і його інтересів, оскільки відповідач не заперечив проти визнання права власності на земельні ділянки за ОСОБА_1, то відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи,не підлягають доказуванню.

На підставі ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На час смерті заповідача, ОСОБА_1 проживав разом з нею, що підтверджується відміткою в паспорті позивача про реєстрацію його місця проживання, тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно пункту "г" ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право.

Суд приходить до висновку, що є підстави визнання права власності на земельні ділянки за заповітом за ОСОБА_1

На підставі викладеного, ст.81, 152 ЗК України, ст.ст. 16,328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на дві земельні ділянки загальною площею 2.80 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області і які належали ОСОБА_3 на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-PB №028309, який був виданий Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 31.12.2003 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 01 січня 2017 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.А. Рижий