У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника скаржника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4, на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел Олени Олегівни, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О., мотивуючи свої вимоги тим, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження № 52825057 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2120/2006, виданого 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів доходу, починаючи з 03.03.2006 року до досягнення дитиною повноліття. 07.11.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 52825057. 12.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову, якою звернено стягнення на пенсію по інвалідності (І група) у розмірі 50% від всієї пенсії та зазначено заборгованість станом на 01.01.2015 року у розмірі 15 452, 92 грн. Однак, заявник вважає відповідну постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи викладене, заявник звертається до суду із даною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. щодо розрахунку заборгованості ОСОБА_3 станом на 01.01.2015 року у розмірі 15452, 92 грн.; скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. від 12.05.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 52825057 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % від доходів до повного стягнення; зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. належно обчислити суму заборгованості за виконавчим листом № 2-2120/2006, виданим 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва, станом на 10.06.2015 року; зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. надати боржнику або представнику боржника копію розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 2-2120/2006, виданим 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва; зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. своєчасно направити до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян постанову про скасування постанови державного виконавця Гевел О.О. від 12.05.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 52825057; зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. надати ОСОБА_3 постанову про скасування постанови державного виконавця Гевел О.О. від 12.05.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 52825057.

Крім того, заявник ОСОБА_3 разом з скаргою подав клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги, в якому просить поновити йому строк для оскарження дій державного виконавця, оскільки строк був пропущений у зв'язку з тяжкою хворобою заявника.

У судовому засіданні представник заявника повністю підтримав подану скаргу, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - ОСОБА_4 - у судовому засіданні зі скаргою не погодився, надав до суду відзив на скаргу, в якому зазначив, що скаржником було пропущено строки звернення до суду зі скаргою, оскільки з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_3 21.06.2017 року був на особистому прийомі у державного виконавця, а тому повинен був дізнатися про винесену постанову від 12.05.2017 року та існування заборгованості по аліментам. Разом з тим, скаржник подав скаргу до суду тільки 28.12.2017 року, а тому пропустив десятиденний строк на її оскарження, а тому просив суд залишити скаргу без розгляду у зв'язку з тим, що вона подана після закінчення процесуальних строків.

Державний виконавець Гевел О.О. у судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність державного виконавця, за наявних у справі матеріалів

Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 12.05.2017 року. З матеріалів виконавчого провадження ВП № 52825057 вбачається, що заявник 21.06.2017 року був на особистому прийомі у державного виконавця та повинен був дізнатися про винесену постанову.

Крім того, 02.08.2017 року державний виконавець Гевел О.О. на адресу заявника направила копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2016 року, копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.05.2017 року та копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2015 року.

Заявник надав до суду докази, які підтверджують, що 22.07.2015 року його було визнано інвалідом ІІ групи, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я з 01.08.2016 року ОСОБА_3 визнано інвалідом І групи та який потребує стороннього догляду, що підтверджуються відповідними довідками.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.12.2017 року ОСОБА_3 29.02.2016 року було зроблено операцію, наслідком якої є часткове видалення внутрішньо-мозкової пухлини у вигляді органічного ураження головного мозку з органічним розладом особистості (лобний синдром), сенсорно-моторної афазії. Разом з тим, стан здоров'я ОСОБА_3 з травня 2017 року значно погіршився, був супроводжений епілептичними нападами з втратою свідомості. На час складання виписки, стан ОСОБА_3 середньої важкості, постійна судомна готовність, перебуває на підтримуючій гормонотерапії.

За таких обставин суд вважає можливим поновити заявнику строк звернення до суду зі скаргою, оскільки даний строк пропущено ним з поважних причин.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження № 52825057 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2120/2006, виданого 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів доходу, починаючи з 03.03.2006 року до досягнення дитиною повноліття.

07.11.2016 року державним виконавцем Гевел О.О. було відкрито виконавче провадження № 52825057.

12.05.2017 року державним виконавцем Гевел О.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в розмірі 50 % до повного стягнення заборгованості. Разом з тим, визначено, що заборгованість станом на 01.01.2015 року становить 15 452, 92 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що скаржник ОСОБА_3 є пенсіонером та інвалідом І групи, з 01.08.2016 року являється непрацездатною особою, яка потребує стороннього догляду, що підтверджуються відповідними довідками.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Статтею 10 Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Державний виконавець в постанові від 12.05.2017 року зазначає про наявність у заявника станом на 01.01.2015 року заборгованості в розмірі 15 452, 92 грн.

Разом з тим, відповідно до постанови державного виконавця Пилипчука К.Р. про закінчення виконавчого провадження № 17774496 від 20.11.2015 року за виконавчим листом № 2-2120, виданого Деснянським районним судом м. Києва, заборгованість у боржника ОСОБА_3 станом на 10.06.2015 року - відсутня.

Згідно до довідки від 06.02.2018 року, виданої Святошинським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві станом на 10.06.2015 року у ОСОБА_3 відсутня заборгованість зі сплати аліментів згідно з виконавчим листом № 2-2120, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, дослідивши матеріали виконавчого провадження ВП № 52825057, суд приходить до висновку, що в них відсутні належні докази, які б підтверджували наявність заборгованості у ОСОБА_3 перед ОСОБА_6 за несвоєчасну сплату аліментів у відповідності до виконавчого листа № 2-2120/2006, виданого 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва, оскільки державні виконавці тільки констатують її наявність у своїх постановах, але жодного розрахунку заборгованості в матеріалах не міститься, а тому неможливо встановити правильність нарахованої заборгованості.

Разом з тим, враховуючи, що з серпня 2006 року по червень 2015 року ЦБ РЗ МВС України відраховано з заробітку заявника суму в розмірі 124 428, 32 грн., тобто ? частина заробітку щомісяця, є незрозумілою природа походження заборгованості за несвоєчасну сплату аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Гевел О.О. щодо розрахунку заборгованості боржника - ОСОБА_3 станом на 01.01.2015 року в розмірі 15 452, 92 грн. є неправомірними, а тому державний виконавець зобов'язаний належним чином обчислити суму заборгованості за виконавчим листом № 2-2120/2006, виданого 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва станом на 10.06.2015 року.

Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Разом з тим, виконавчим листом № 2-2120/2006, виданого 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва чітко визначена частина заробітку (доходу), яка підлягає відрахуванню, а саме ? частина.

Враховуючи вищевикладене та те, що розрахунок заборгованості в розмірі 15 452, 92 грн. був здійснений без належної на те правової підстави, матеріальний стан ОСОБА_3, який є інвалідом І групи та потребує постійного догляду, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Гевел О.О. від 12.05.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника підлягає скасуванню, як така, що порушує права ОСОБА_3 та не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання державного виконавця Гевел О.О. своєчасно направити до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян постанову про скасування постанови державного виконавця Гевел О.О. від 12.05.2017 року та зобов'язання державного виконавця Гевел О.О. надати ОСОБА_3 постанову про скасування постанови державного виконавця Гевел О.О. від 12.05.2017 року, не підлягають задоволенню, оскільки постанова скасовується ухвалою суду та не потребує повторного скасування постановою державного виконавця, а тому відповідні вимоги є безпідставними та таким, що суперечать нормам чинного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, встановлені по справі обставини, досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Гевел О.О. не відповідали вимогам діючого законодавства, отже скарга ОСОБА_3 є частково підставною та обґрунтованою, а тому підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4, на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел Олени Олегівни - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. щодо розрахунку заборгованості ОСОБА_3 станом на 01.01.2015 року у розмірі 15452, 92 грн.

Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. від 12.05.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 52825057 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % від доходів до повного стягнення.

Зобов"язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. належно обчислити суму заборгованості за виконавчим листом № 2-2120/2006, виданим 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва, станом на 10.06.2015 року.

Зобов"язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. надати боржнику або представнику боржника копію розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 2-2120/2006, виданим 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали був виготовлений 23 лютого 2018 року.

Головуючий: