АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

5 березня 2018 року

м. Харків

справа № 643/831/17

провадження № 22-ц/790/1994/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Прологаєвої А.Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 9 лютого 2018 року, постановлену суддею Погасій О.Ф.,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 9 лютого 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що ухвалою суду від 29.01.2008 вже зобов'язано директора Харківської гімназії №55 надати до суду докази, які відповідач просить витребувати, а тому підстави для повторного їх витребування відсутні, відомості які містяться в інших документах, що просить витребувати відповідач не стосуються предмету доказування.

Не погоджуючись з ухвалою ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та задовольнити його заяву про забезпечення доказів у повному обсязі, винести окремі ухвали та направити їх до Вищої Ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з метою проведення службової перевірки відносно судді ОСОБА_4., та зобов'язати суддю ОСОБА_4. розглянути заяву від 13 лютого 2017 року, яка станом на 7 лютого 2018 року проігнорована судом.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена внаслідок неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Суд повинен вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, в тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, про що було зазначено в заявах про забезпечення доказів, а саме, неможливість отримати інформацію самостійно.

В силу вимог п.9 Перехідних положень ЦПК України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VІІ, який набрав чинності з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом..

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року викладено, що докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Судова колегія відхиляючи аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, наголошує на таке.

Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені ст. 117 ЦПК України, а в разі встановлення судом, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд першої інстанції надав оцінку заяві про забезпечення доказів, виклав в ухвалі мотиви з яких виходив, відмовляючи у задоволенні заяви і з якими погоджується судова колегія апеляційної інстанції.

Матеріали справи свідчать, що відповідач просить зібрати докази які належить надати позивачу на підтвердження позовних вимог, тоді як вправі відповідач надавати докази на спростування позовних вимог. Щодо витребування доказів у позивача на підтвердження його позовних вимог, то це є обов'язком самого позивача. Крім того, судова колегія враховує, що ці докази судом вже були витребувані на підставі іншої ухвали суду.

Підстав для постановлення окремих ухвал колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.116, 150, 367,368,374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 9 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, в силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови виготовлено 5 березня 2018 року