Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/7608/17 Головуючий у 1-й інстанції: Прінь І.П.
Провадження № 22-ц/778/1259/18 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Онищенка Е.А.

Крилової О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаз збут» ОСОБА_4, треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у серах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Дерпродспоживслужби у Запорізькій області про скасування рішення комісії з розгляду актів, зобов'язання здійснити перерахунок вартості спожитого газу і встановити індивідуальний лічильник газу,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаз збут» ОСОБА_4, треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у серах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Дерпродспоживслужби у Запорізькій області про скасування рішення комісії з розгляду актів, зобов'язання здійснити перерахунок вартості спожитого газу і встановити індивідуальний лічильник газу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вона є побутовим споживачем природного газу, відповідно до умов договору, укладеного з відповідачем та постанови КМУ №203 від 23.03.2016р. за послуги з газопостачання вона оплачувала за нормами споживання 7,1м3 на одну особу

26 січня 2017 року рішенням комісії з розгляду Актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» їй був збільшений фактичний об'єм спожитого природного газу, починаючи з 04.11.2016 року за граничними об'ємами споживання природного газу у розмірі 18,3 м3 на одну зареєстровану особу.

Рішення комісії ґрунтується на акті про порушення, в якому нібито була зафіксована її відмова від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за рахунок оператора ГРМ.

Таким чином, з 04.11.2016 року по 01.03.2017 року ПАТ «Запоріжгаз» здійснило нарахування тарифу, а з ТОВ «Запоріжгаз збут» надходили квитанції щодо сплати нею за послуги спожитого газу, виходячи з граничних розмірів 18,3 м3 на одну зареєстровану особу. На її вимоги щодо встановлення у її квартирі індивідуального лічильника газу, в порушення ч.1 ст. 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», їй було відмовлено. Вона, як споживач, від встановлення лічильника газу не відмовлялася, жодних перешкод щодо встановлення лічильника газу не чинила, про дату і час засідання комісії її не повідомляли, рішення комісії їй не вручили.

Враховуючи вищенаведене просила суд скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 26.01.2017 року про визначення споживачу з 04.11.2016 року норми фактичного об'єму спожитого (розподіленого/спожитого) газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням по квартирі АДРЕСА_1, визначеними у Додатку №15 Кодексу газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, яка складає 18,3 м.куб. на одну особу на місяць; зобов'язати ПАТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаззбут» здійснити перерахунок вартості спожитого споживачем природного газу за період з 04.11.2016 року по 28.02.2017 року за нормами споживання природного газу, затвердженого постановою КМУ №203 від 23.03.2016 року, яка складає 7,1 куб.м. на одну особу на місяць; зобов'язати ПАТ «Запоріжгаз» за свій рахунок в термін до 01.01.2018 року встановити їй індивідуальний лічильник газу.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02 лютого 2018 року (а.с.110), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк до 16 лютого 2018 року для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_3

16 лютого 2018 року з боку ПАТ «Запоріжгаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, з проханням про її відхилення ,як такої яка не містить обґрунтованих підстав для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. При цьому обов'язок забезпечити встановлення лічильників газу трактується Законом лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти суб'єкта господарювання.

Враховуючи вищезазначене, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані в термін до 01.01.2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням.

При цьому, у разі не встановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до положень глави 1 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного вузла обліку газу (далі - ВОГ) інформації про об'єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб'єктами ринку природного газу.

Передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу.

Для визначення об'єму спожитого (розподіленого) природного газу по об'єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у Оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти Оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ Кодексу ГРМ.

При цьому, відповідно до положень глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об'єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) по об'єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об'єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог Кодексу ГРМ здійснювати контрольне зняття показань засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим) не забезпечений лічильником газу, фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об'єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ, фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 до Кодексу ГРМ (станом на 29.10.2016р.).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2 Будинок позивача приєднаний до централізованої мережі газопостачання.

04 листопада 2016 року ПАТ «Запоріжгаз», на виконання Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Запоріжгаз» на 2016-2025 роки, який був затверджений постановою НКРЕКП, 29 жовтня 2016 року, намагалося встановити загальнобудинковий вузол обліку газу в будинку АДРЕСА_2, за кошти оператора ГРМ, проте ОСОБА_3 відмовилася від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, що підтверджується Актом про порушення №321, який вона особисто підписала (а.с. 38).

26 січня 2017 року комісія ПАТ «Запоріжгаз» було розглянуто акт про порушення Кодексу газорозподільних систем, складений відносно ОСОБА_3, за результатами розгляду було прийнято рішення про здійснення розрахунку фактичного об'єму спожитого природного газу відповідно до Кодексу газорозподільних систем (а.с.28).

Такі дії ПАТ «Запоріжгаз» узгоджуються з положеннями Кодексу газорозподільних систем, тому ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про зобов'язання здійснити перерахунок вартості спожитого природного газу за період з 04.11.2016 року по 28.02.2017року є безпідставними.

Також колегія погоджується з висновком суду про необґрунтованість вимог щодо скасування рішення комісії з розгляду актів.

Так, складений працівниками ПАТ «Запоріжгаз» акт про порушення №321 від 04.11.2016року (а.с.75) і протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення від 26.01.2017 року (а.с.28) є внутрішніми документами ПАТ «Запоріжгаз» і не належать до актів в розумінні ст. 16 ЦК України.

Вони не є обов'язковими до виконання ненормативними актами, а є лише фіксацією виявленого порушення.

Отже певних обов'язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси.

Таким чином, оскарження дій ПАТ «Запоріжгаз» лише щодо факту прийняття рішення комісією щодо задоволення акту про порушення та нарахування (донарахування) об'ємів природного газу не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушеного права.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов'язання встановити індивідуальний лічильник газу.

Статтею 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Тобто, відповідач, являючись суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язаний в термін до 01.01.2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, щоб забезпечити 100 % облік спожитого природного газу населенням.

При цьому, у разі не встановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу.

Запровадження індивідуального обліку у абонентів тільки з газовою плитою потребує значних коштів у зв'язку з високою загальною вартістю встановлення індивідуального обліку та тривалих термінів встановлення індивідуального обліку, а Закон зобов'язує забезпечити 100% облік до 01.01.2018 року.

ПАТ «Запоріжгаз», з метою недопущення зростання тарифів на розподіл природного газу, з 01.10.2015 року проводяться заходи щодо забезпечення споживачів обліком природного газу, зокрема, в частині запровадження масштабного встановлення будинкового обліку природного газу, що потребує значно менше коштів.

Заходи зі встановлення будинкових лічильників, передбачено у відповідному Плані розвитку газорозподільної системи ПАТ "Запоріжгаз" на 2016-2025 роки, затвердженими Постановою НКРЕКП від 24.03.2016 р. за № 393.

Будинок АДРЕСА_2 в м. Бердянську був включений в План розвитку газорозподільної системи на 2016 - 2025 роки згідно Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ "Запоріжгаз", і 01.03.2017 року в будинку був встановлений загальнобудинковий лічильник природного газу.

Статтею 3 Закону визначено перелік джерел фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення. Тому, аналогічний обов'язок в частині встановлення лічильників газу, в тому числі і індивідуальних, перед населенням мають бюджети всіх рівнів та саме ж населення.

Доказів того, що позивач звертався з заявою про встановлення індивідуального газового лічильника у її квартирі і ПАТ "Запоріжгаз" відмовило позивачу у його встановленні позивачем суду надано не було.

Законодавством не встановлено визначення порядку черговості безкоштовного встановлення лічильників. Черговість безкоштовного встановлення лічильників залежить від багатьох факторів, законодавством визначено лише строк до якого має бути встановлено лічильники.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку, що вимога про зобов'язання здійснити установку індивідуального лічильника газу ОСОБА_3 заявлена передчасно, оскільки кінцевий строк виконання зобов'язання щодо безкоштовного встановлення індивідуального лічильника газу не настав.

З урахуванням наведеного, колегія вважає, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції повноі всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

В силу вимог ч.1,13 ст.141 ЦПК України в разі відмови в задоволенні позовної заяви, судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на позивача.

З урахуванням ухвали апеляційного суду від 02 лютого 2018 року про відстрочення сплати судового збору судові витрати пов'язані з апеляційним розглядом справи підлягають стягненню з позивача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 рокуу цій справі - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 1920 (одна тисяча дев'ятсот двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 05.03.2018 року.

Головуючий:

Судді: