ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Суми

Справа №587/1589/16-ц

Номер провадження 22-ц/788/173/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Дашутіна І.В. у приміщенні Сумського районного суду Сумської області

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

16 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що 23 серпня 2011 року вона вступила в шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 у них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 шлюб між подружжям розірвано. Фактично з грудня 2013 року між нею та ОСОБА_2 припинені подружні відносини, спільне господарство не велося, відповідач з сім'єю не проживав, не цікавився життям дитини, не вітав дитину з днем народження, не телефонував, не цікавився станом здоров'я дитини, умовами життя. Рішенням суду з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісяця, проте за період з 29.10.2014 року по 31.07.2016 року борг по виплаті аліментів складає 6929,26 грн. Відповідач жодного разу не звертався до Служби у справах дітей з питання встановлення режиму побачень з дочкою, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, або з будь-яких інших питань щодо виховання дочки. ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв'язку з його необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що в судовому засіданні свідки пояснили, що відповідач ОСОБА_2 не спілкується з дитиною, після припинення подружніх відносин позивача та відповідач, ніхто не бачив, щоб відповідач зустрічався з дитиною, вітав дочку зі святами, днем народження, дарував подарунки. Вважає твердження відповідача про те, що позивач чинить йому перешкоди в зустрічах з дитиною неправдивими. З позовної заяви ОСОБА_2 дізнався, що дочка відвідує дитячий садок, а тому мав можливість звернутися до керівництва дитячого закладу та поцікавитися дитиною. Усі звернення відповідача до служб у справах дітей з проханням у проведенні зустрічей з дочкою стосуються періоду до 2014 року, коли він чинив перешкоди у виїзді дитини за кордон для оздоровлення. Також зазначає, що процес позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав було розпочато з метою усиновлення дитини вітчимом ОСОБА_4

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із недоведеності позивачем достатніх підстав для застосування до відповідача крайнього заходу впливу на осіб, якою є позбавлення батьківських прав.

Апеляційний суд погоджується із зазначеним висновком місцевого суду, виходячи з наступного:

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції (а.с.5).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від ІНФОРМАЦІЯ_8 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 23.08.2011 року виконкомом Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, актовий №12.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 500 грн. щомісяця на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Відповідно до довідки №219 від 08.08.2016 року Сумського дошкільного навчального закладу №28 «Ювілейний», ОСОБА_5 виховується в ДНЗ №28 «Ювілейний», батько дитини ОСОБА_2 жодного разу не відвідував батьківські збори, не приводив, не забирав дитину з дошкільного закладу, а забирали і приводили - мати та вітчим ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до довідки ТОВ «КК «Коменерго-Суми» №3394 від 25.07.2016 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1, та має склад сім'ї з 5-ти чоловік: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 - син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 - дочка, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 - син (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 є фізичною особо-підприємцем, вид підприємницької діяльності - загальна медична практика (а.с.10-14).

Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_9 у розмірі 500 грн. та 100 грн. щомісячно до повноліття дитини. За період з 01.04.2014 по 07.09.2016 відповідачем сплачено 12856,63 грн. (а.с.15, 25-26). Крім того, за період з жовтня 2016 року по серпень 2017 року ОСОБА_2 переказано ОСОБА_1 аліментів у розмірі 4220 грн. (а.с.75-76, 113).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в період 2014-2016 роки звертався до служби у справах дітей Сумської міської ради, служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації з заявами про усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 (а.с.31-34).

Згідно висновку служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації від 07.09.2016 року № 01-14/493, служба у справах дітей у вирішенні питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 покладається на розсуд суду (а.с.42). На вимогу апеляційного суду службою у справах дітей Сумської районної державної адміністрації Сумської області 22.02.2018 року було надано висновок за № 01-14/100 про недоцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Так, згідно з п. 2, ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 указаної постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, як зазначено в п. 18 даної постанови Пленуму Верховного Суду України, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, у матеріалах справи відсутні відомості про таку поведінку відповідача, яка негативно впливала б на дитину, або свідчили б про те, що наявність батьківських прав у ОСОБА_2 дійсно суперечить інтересам дитини та зумовлюють застосування до нього такої виключної міри як позбавлення батьківських прав.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що на час розгляду справи відсутня виняткова ситуація, яка б дозволила дійти висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав.

Реалізація зазначеного правового механізму має здійснюватися за результатами з'ясування наявності вини батьків по невиконанню своїх батьківських обов'язків. Судовим розглядом не встановлено винної поведінки відповідача.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2017 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 28 лютого 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

О. Ю. Кононенко