ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

26 лютого 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

за участі секретаря Момот Л.С.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Чернишової Є.Ю. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованої прибудови,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованої прибудови.

В підготовчому засіданні від 22.02.2018 року представником відповідача заявлений відвід головуючому судді Чернишовій Є.Ю., оскільки на його думку існують обставини, що ставлять під сумнів її об'єктивність та неупередженість. Також, вказує на те, що поведінка судді при розгляді справи не може забезпечити його безсторонній і об'єктивний розгляд, процесуальні дії судді вказують на її некомпетентність та прихильність до сторони позивача.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2018 року провадження у справі було зупинено до вирішення про відвід головуючого судді Чернишовій Є.Ю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2018 року заява представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Чернишової Є.Ю. була передана на розгляд судді Соловей Г.В.

Згідно ч.7.ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України заява про відвід розглядається без повідомлення сторін, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, визначених процесуальним законом.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб'єктивний критерій, ЄСПЛ підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб'єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна зазначити, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З положень ч.3 ст.39 ЦПК України, вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим.

Представник відповідача ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді посилається на те, що суддею Чернишовою Є.Ю. під час розгляду справи були допущені порушення норм Цивільно процесуального кодексу України в інтересах позивача, у зв'язку з чим він втрачає надію на справедливий суд. Крім того, головуюча створює перешкоди представнику відповідача у доступі до правосуддя, на переконання заявника суддя є заінтересованою в розгляді справи і викликає недовіру, маються небезпідставні враження упередженості та необєктивності судді.

Посилання відповідача про неупередженість судді при розгляді вказаної справи ніякими доказами не підтверджено і немають підгрунття. Доводи заявника в обґрунтування недовіри до суду зводяться, лише його баченням та є надуманими.

Згідно до ч.4 ст.39 ЦПК України, лише встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов»язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заявлений відвід судді Чернишовій Є.Ю., є необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 33-40 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Чернишової Є.Ю. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованої прибудови відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Соловей