Справа № 461/2443/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення регламентованої виплати. Позовні вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Кобилянської в с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, порушив ПДР України, в результаті чого здійснив наїзд на позивача, від чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці зі зміщенням, синці, садна, був без свідомості. Вироком Апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, цивільно-правові відповідальність останнього на момент ДТП застрахована не була. 21 серпня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою по настання ДТП, однак, жодного відшкодування не отримав. Внаслідок наїзду автомобіля позивач зазнав матеріальної шкоди, що полягає у пошкодженні бігових лиж «Madhsus», вартістю 12 900,00 грн. та телефон «Nokia 520 Lumia», ремонт якого становив 800,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2017 року клопотання представника відповідача задоволено, справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2017 року залишено без змін.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2017 року, головуючим суддею визначено суддю Яровенко Н.О.

Ухвалою суду від 10 січня 2018 року, справу призначено до розгляду в режимі відеоконференції.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с. 84).

Представник відповідач до суду не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Крім того, представник відповідача надав до суду письмові заперечення з яких вбачається, що ціна позову є необґрунтованою, оскільки відсутні докази щодо наявності в момент ДТП у позивача матеріальних цінностей, які останній мав би надати відповідачу у пошкодженому вигляді для огляду. Крім того, позивач не подав до МТСБУ повідомлення про ДТП, не сприяв у розслідуванні причин та обставин ДТП, не надав для огляду та копіювання всіх документів щодо даної ДПТ протягом семи робочих днів з дня отримання ним відповідної інформації або документів, не подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи без дійсності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно п. 4 ч. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки № 4 від 01 березня 2013 року, відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року та вироком Апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_2, близько 16 год. 00 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Кобилянської в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, неподалік від будинку № 2, грубо порушив вимоги Р.1 п. 1.5, Р. 2 п. 2.1, п. 2.9, Р. 10 п. 10.1, Р. 13 п. 13.1 ПДР України, які виразилися в тому, що він, у стані алкогольного сп'яніння, без посвідчення водія, не обрав безпечної швидкості руху і безпечного бокового інтервалу, створив небезпеку для руху та виїхавши на ліву сторону дороги здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, який рухався в попутному з ним напрямку, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с. 5-8). Отже, в даному ДТП винною особою є ОСОБА_2

Відповідно до довідки, виданої міським травматологічним пунктом № 2 від 10 лютого 2015 року, ОСОБА_1 06 лютого 2015 року був на прийомі чергового лікаря з приводу поперечного перелому лівої ключиці зі зміщенням відламків та йому надана медична допомога у вигляді гіпсової пов'язки (а.с. 10).

Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке находилося в такому транспортному засобі.

У відповідності до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, у відповідності до п.п. 33.3 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Згідно з п. 35.1 та п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Судом встановлено, що 21 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату завданої йому майнової шкоди в розмірі 13 700,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. В додатках позивач направив відповідачу копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію рахунку, довідку та медичну довідку (а.с. 9).

Згідно п. 36.1 та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

В судовому засіданні не знайшла підтвердження обставина заподіяння матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_1 в частині пошкодження бігових лиж «Madhsus» та телефону «Nokia 520 Lumia»,оскільки дана обставина не підтверджена належним чином жодним доказом. Так, у вироках Пустомирівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року та Апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2017 року не міститься жодних відомостей про те, що у ОСОБА_1 в момент ДТП, при собі були наявні лижі та мобільний телефон. Акт, складений 30 квітня 2015 року, тренерами викладачами ДЮСШ «Колос» ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про огляд бігових лиж «Madhsus» та палок для бігових лиж, які належали ОСОБА_1 суд не розцінює як допустимий доказ, оскільки вказаний акт складений через значний проміжок часу після настання ДТП та особами, що не були присутніми під час скоєння ДТП.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивач у справі не довів факт заподіяння матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його майна в момент ДТП, жодного доказу на підтвердження даної обставини в матеріалах справи немає.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до МТСБУ про відшкодування шкоди до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки № 4 від 01 березня 2013 року, ст.ст. 33, 35-37, 41 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 58, 60, 76, 81, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 224-233 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2018 року.

Суддя Н.О.Яровенко