Справа № 1522/6864/12
Провадження по справі № 2др/522/8/18
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого-судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря: Фуцур Н.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ « ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства « ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ « ОСОБА_1 Аваль», ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним,-
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2010 року позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль задоволено.
22.12.2011 року відповідач ОСОБА_4 подала заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2012 року вищезазначене заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2012 року позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль задоволено.

14.09.2017 року ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Одеси від 06.02.2018 року матеріали цивільної справи були повернуті на адресу суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, які були прийняті до провадження ухвалою судді Абухіна Р.Д. від 19.02.2018 року .

Сторони по справі до судового засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Справа перебувала в провадженні судді Нікітіної С.Й., була розподілена в провадження судді Абухіна Р.Д. у звязку із рішенням Вищої ради правосуддя від 22.08.2017 року, за яким суддю Приморського районного суду м. Одеси Нікітіну С.Й. звільнено з посади судді.

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Позивач ОСОБА_5 та відповідач ПАТ " ОСОБА_1 Аваль" про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщались належним чином, до судового засідання не з'явились.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8 надав заяву по якій позов підтримав, просив суд розглядати справу за його відсутності.

З огляду на десятиденний строк розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суд ухвалив, розглядати справу за відсутності сторін.

ОСОБА_5 просив суд визнати договір поруки № 014/0029/74/72506-45 від 30.03.2007 року, укладений між ОСОБА_1 Аваль в особі Одеської обласної дирекції ОСОБА_1 Аваль та ОСОБА_4, у якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 014/0029/74/72506 від 30.03.2007 року недійсним, мотивуючи його тим, що вищезазначений договір був укладений його дружиною відповідачем по справі ОСОБА_4, без його відома, уклавши який вона фактично взяла на їх сімю зобовязання та розпорядилась їх спільним майном, з підстав чого вважає договір поруки недійсним.

Представником ПАТ « ОСОБА_1 Аваль» надано до суду заперечення, в яких він просить суд в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обовязку поручитись перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобовязання ( у даному випадку грошового),а не угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю, договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а відтак позивачем невірно застосовано положення ст. 65 СК України, за якими згода подружжя вимагається у разі розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, до правовідносин поруки.

З наведного вище слідує, що позивачем не доведено, що при укладанні договору поруки від 30.03.2007 року між ВАТ « ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_4 були порушені його майнові права.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначено в п.14 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема ЦК ( ст. 215, 1048-1052, 1054-1055), ст. 18-19 Закону України « Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов вищезазначеного договору поруки, розділ 1: п.1.5 Поручитель підтверджує: п.15.2 що для укладання цього договору отримав всі необхідні погодження та згоди передбачені чинним законодавством України, п.1.5.3. зміст ст.ст. 3,21,64,74 СК України поручителю розяснені У разі порушення гарантій поручитель відшкодовує банку понесені збитки, розмір яких у будь-якому випадку не може бути меншим ніж сума кредиту, отримана в банку боржником. Поручитель свідчить, що його чоловік згоден з укладанням поручителем цього договору. На останній сторінці договору поручителем власноручно вчинено напис « договір мною прочитаний, його умови та правові наслідки підписання мені зрозумілі та я ними згодна. Підпис під цим договором зроблено мною власноручно та добровільно».

Відповідно до ч.2 ст. 229 ЦК України, у разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

Суд вважає, що позивачем не доведено та не обґрунтовано підстави недійсності договору поруки, який він просить суд визнати недійсним.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Керуючись ст. 203, 215, 229, 553, 627 ЦК України, ст. 270 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства « ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ « ОСОБА_1 Аваль», ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним,- відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.Д. Абухін

Повний текст виготовлено 28.02.2018 року.

28.02.2018