Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/218/18
Провадження № 2/480/440/18
У Х В А Л А

19 лютого 2018 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Терентьєв Г.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна.

Позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві поєднано кілька вимог (про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна), які належить розглядати в порядку різних проваджень, зокрема окремого та позовного.

Ст. 20 ЦПК України, передбачено, що не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ст. 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 пропонується розглянути можливість звернення до суду з вимогами про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в порядку окремого провадження та з вимогами про поділ спільного майна в порядку позовного провадження.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір (далі - Закон) ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яку подано фізичною особою встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн..

Відповідно до ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ОСОБА_1 належить визначити дійсну вартість нерухомого майна, підтвердивши це документально і, виходячи з дійсної вартості майна, визначити ціну позову, з урахуванням якої сплатити судовий збір.

Додана до позовної заяви Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна складена станом на 14.09.2010 і не може підтвердити дійсну вартість майна станом на день звернення до суду з позовом.

Крім того слід зазначити, що ОСОБА_1 вже подавався аналогічний позов, і відповідно дублікату квитанції від 30.03.2017 року вже сплачувався судовий збір в розмірі 640,00 грн., по раніше поданій справі.

Відповідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3

19.02.2018