Справа № 137/204/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2018 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

02.02.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі, який 26.12.2017 року рішенням Літинського районного суду Вінницької області було розірвано. Під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоча є фізично здоровим і працездатним. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дітей.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги змінює, а саме просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1000 гривень на сина ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7, з дня пред'явлення позову. Також просить стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень на кожного.

Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.

Із копії свідоцтва про одруження (а.с.3) судом встановлено, що сторони 08.11.2003 року уклали шлюб. Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) судом встановлено. що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5) судом встановлено. що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Із копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 26.12.2017 року (а.с.6) судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Із копії довідки Івчанської сільської ради Літинського району Віннциької області за №56 від 25.01.2018 року (а.с.7) встановлено, що ОСОБА_2 проживає разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в с.Івча вул. Слобідська 62 Літинського району Вінницької області без реєстрації. Із квитанції №3-БВ від 30.01.2018 року (а.с.13) судом встановлено. що згідно Договору про надання правової допомоги №3-Б від 30.01.2018 року (а.с.13) судом встановлено, що ОСОБА_2 сплатила 1400 гривень.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошові сумі в розмірі по 1000 гривень на кожного, оскільки відповідач являється батьком дітей і зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею документально підтверджені судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 1400 гривень.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 141, 259, 263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.180,182,183,184 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, Декларацією з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошові сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожного, щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 02.02.2018 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати за надання правничої допомоги в сумі 1400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 704,80 гривень на відповідний рахунок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, в сумі платежу за один місяць. Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.