Провадження № 2/750/465/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
із секретарем - Разумейко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,
14 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання у сумі 415 грн. 70 коп., що утворилася за період з 01.06.2014 по 01.07.2015, втрат від інфляції в сумі 185 грн. 89 коп. та 3% річних у сумі 34 грн. 52 коп.
У судове засідання представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи по суті сповіщалися завчасно і належним чином. Судові повістки відповідачам надсилалися за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з газопостачання, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі за надані послуги своєчасно не розраховувалися, у звязку з чим за період з 01.06.2014 по 01.07.2015 виникла заборгованість у сумі 415 грн. 70 коп., що підтверджується розрахунком (а/с 7).
Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно визначеного у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», поняття комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з газопостачання відносяться до комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.
Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин, оскільки відповідачами порушено зобовязання щодо обовязкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з газопостачання підлягають задоволенню.
Крім того, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Закріплена в пункті 10 частини третьої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.
За таких обставин, суд знаходить підстави для стягнення з відповідачів втрат від інфляції та 3% річних, як це передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 415 грн. 70 коп., втрати від інфляції в сумі 185 грн. 89 коп. та 3% річних у сумі 34 грн. 52 коп., а всього 636 грн. 11 коп. (шістсот тридцять шість грн. 11 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» по 800 грн. з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя