Справа № 147/115/18
Провадження № 2/147/205/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 01.05.2010 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельного паю, розташованого на землях ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району та житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Дзвінна, 7, с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області.

Позивач та його сестра ОСОБА_3 являються спадкоємцями майна матері по заповіту.

Відповідно до волевиявлення ОСОБА_4, сестрі мати заповіла земельний пай, позивачу житловий будинок з господарськими спорудами.

Вони вчасно прийняли спадщину, сестра оформила свою частку спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину по заповіту.

За даними погосподарської книги №12 ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року господарство відносилось до категорії колгоспних дворів. Членом двору була ОСОБА_4.

Заповіт на даний час ніким не скасовано і не змінено, про що є відмітка секретаря Тростянчикської сільської Ради.

Позивач вчасно прийняв спадщину, тому що вчасно звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, що на підставі ст. 1268 ЦК України є фактом прийняття спадщини.

Звернувшись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок в с.Тростянчик, вул.Дзвінна, 7, Тростянецького району Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлої за її сином ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в її відсутності.

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №173122, виданого 05.05.2010 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_4 померла 01 травня 2010 року(а.с.13).

Після її смерті відкрилась спадщина.

За життя 25.09.2006 року ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, котрим належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами в с.Тростянчик, вул.Дзвінна, 7, Тростянецького району заповіла ОСОБА_1, а земельну ділянку (пай) дочці ОСОБА_3 Заповіт посвідчено секретарем Тростянчикської сільської ради ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі №78(а.с.14). Заповіт не змінений та не скасований.

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №336/10р. до майна померлої 01.05.2010 року ОСОБА_4 встановлено, що спадкоємцями за заповітом до її майна являються ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Позивач спадкоємець ОСОБА_1 вчасно подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.17).

Другий спадкоємець по заповіту ОСОБА_3 свою частку спадщини оформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом(а.с.12). Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,5243га.

Довідкою №112 від 23.01.2018 року, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що за життя ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцем по заповіту після її смерті є дочка ОСОБА_3 на земельну частку(пай) та син ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими спорудами в с.Тростянчик, вул..Дзвінна, 7. За даними земельно-кадастрової книги №1 ОСОБА_2 сільської ради запис №311 за адресою с.Тростянчик, вул.Дзвінна, 7 числиться земельна ділянка площею 0,17га з правовим режимом для будівництва та обслуговування житлового будинку. За даними погосподарської книги №12 сільської ради за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року господарство відносилось до категорії колгоспних дворів. Членами були: голова ОСОБА_4(а.с.6).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с.Тростянчик, вул.Дзвінна, 7, Тростянецького району Вінницької області.

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 03.02.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Тростянчик, вул.Дзвінна, 7, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 71,8кв.м., житловою площею 48,2кв.м., допоміжною площею 23,6кв.м.(а.с.7-11).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді-відмови від 27.01.2018 року за №63/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.15).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 12, 13, 81, 200,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Тростянчик, вул.Дзвінна, 7, Тростянецького району Вінницької області, який належав ОСОБА_4, померлій 01 травня 2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя