Справа № 316/1982/17
Провадження № 2/316/194/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2018 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

секретаря судового засідання: Терещенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2 в інтересах яких, на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради Запорізької області, Комунальне підприємство «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради про визнання права постійного користування та визнання права на приватизацію житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (надалі - представник позивача), яка діє на підставі письмового договору, в інтересах ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до Енергодарського міського суду 05.12.2017 року з позовною заявою в якій просить визнати за ОСОБА_1 право на користування та приватизації житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1,в якій вона зареєстрована та проживає на законних підставах, а саме: вказане житло на підставі рішення адміністрації та цехкому ВП ЗАЕС від 22.04.2008 року було надано батькові позивачки ОСОБА_4 на сімї, та був виданий ордер на тимчасове проживання ордер № 1006.

Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла позивач звернувся до виконкому Енергодарської міської ради за наданням дозволу на приватизацію, однак Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради Запорізької області (надалі - відповідач) було відмовлено, мотивуючи тим, що позивачі не в повному обсязі надали необхідні документи, а саме: відсутній ордер на кімнату у гуртожитку, яку він отримав. Неможливість надання йому ордеру, порушує його законні права на приватизацію житла, тому просить суд визнати його право на користування житловим приміщенням, що в подальшому надасть йому реалізувати та відновити свої права на приватизацію цього приміщення.

В судове засідання позивачі та їх представник не зявились, надали до суду письмові заяви, про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

У судове засідання представник третьої особи: КП «ПКВ» Енергодарського міської ради Запорізької області не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_5, який діє на підставі письмової довіреності у судове засідання повторно не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність проти задоволення позовних вимог не заперечують.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.4 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши наявні у справі докази, суд прийшов до наступних висновків:

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до приписів п.п. 9 ч.1 Розділ ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, справи в судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно приписів ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що як працівнику ВП «ЗАЕС» батькові позивача ОСОБА_4 на підставі рішення адміністрації та цехкому ВП ЗАЕС від 22.04.2008 року було надано право на поселення в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2. З народження і по сьогоднішній день, позивач фактично проживає та зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про реєстрацію позивача за вищевказаною адресою №14249 від 23.11.2017 року (а.с.21) виданою сектором реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області. Зазначена квартира на теперішній час не приватизована і є комунальною власністю територіальної громади м.Енергодара. Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_1 має право на приватизацію цього житла і до теперішнього часу не використала своє право на безкоштовну передачу житла.

Відповідно до рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 18.02.2016 року № 39 була надана згода на прийняття до комунальної власності малосімейного гуртожитку «Ентузіаст» по вул. Козацькій, 11 від ВП «ЗАЕС». Та рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 07.12.2016 року № 12, даному гуртожитку залишено статус «гуртожитка» та надано право на приватизацію.

Також реєстрація місця проживання за вищевказаною адресою позивача підтверджується штемпелем в його паспорті (а.с.8-зворот), договором від 21.08.2013 року про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Законом України від 04 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (Закон № 500-VI) внесено зміни до Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (Закон № 2482-XII) та дозволено приватизувати житло в гуртожитках, що перебуває у власності територіальних громад.

Законом України № 3716-VI уточнено порядок передання гуртожитків у комунальну власність з метою наступної приватизації житлових приміщень законними мешканцями гуртожитків.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 № 500-VI (надалі Закон № 500-VI), позивачі мають підстави скористатися правом на приватизацію кімнати у гуртожитку, оскільки, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання в гуртожитку, фактично проживають у ньому і не мають власного житла.

Також, слід зазначити, що на приватизацію мають лише мешканці гуртожитків, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону (п.1. ст.4 Закону № 500-VI).

Якщо громадянин більше пяти років на законних підставах зареєстрований в певній кімнаті гуртожитку та фактично проживає у ній, а цілісний майновий комплекс, в свою чергу, після передачі його у власність територіальної громади залишається у статусі «гуртожиток», тоді мешканець такого гуртожитку має право приватизувати в ньому площу в розмірі 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї, додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Для реалізації свого права на приватизацію, мешканець гуртожитку звертається в орган приватизації, з наступним пакетом документів: копія документа, що посвідчує особу; оформлена заява на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Таким чином одним із переліку документів є копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку), яка обов'язково потрібна для приватизації.

Відповідно до рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 18.02.2016 року № 39 була надана згода на прийняття до комунальної власності малосімейного гуртожитку «Ентузіаст» по вул. Козацькій, 11 від ВП «ЗАЕС». Та рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 07.12.2016 року № 12, даному гуртожитку залишено статус «гуртожитка» та надано право на приватизацію.

Маючи на меті приватизувати дану квартиру у гуртожитку, позивачем були підготовлені всі необхідні документи для приватизації, але, оскільки у нього відсутній ордер на постійне проживання в дану квартиру у гуртожитку, тому він вимушені звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх житлових інтересів.

На виконання Закону України «Про загальнодержавну цільову програму передачі гуртожитків у власність територіальних громад на 2012-2015 роки», гуртожитки ВП «ЗАЕС» були безоплатно передані у комунальну власність територіальній громаді м. Енергодар, також були передані архіви, які стосуються питань використання вказаного житлового фонду.

Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 18.02.2016 року № 39 була надана згода на прийняття до комунальної власності малосімейного гуртожитку «Ентузіаст» по вул. Козацькій, 11 від ВП «ЗАЕС». Та рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 07.12.2016 року № 12, даному гуртожитку залишено статус «гуртожитка» та надано право на приватизацію.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач набув право на проживання у квартирі № 60 гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Енергодар, вул. Набережна, буд. 10 у відповідності до законодавства України.

Про правомірність набуття ним права на проживання в даному гуртожитку свідчать докази наявні в матеріалах справи. Також правомірність його заселення в кімнату в гуртожитку не оспорюється відповідачем.

Позивач, у відповідності до закону, має право на приватизацію даної кімнати у гуртожитку, оскільки у нього наявний весь перелік документів, який необхідний для приватизації житла, крім оригіналу ордеру.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яка визначає, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного Житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Змінами до законів України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду», від 4 березня 1992 року № 2163-ХІІ «Про приватизацію державного майна» передбачено, що гуртожитки включено до обєктів державного житлового фонду, що підлягає приватизації (Закон України від 3 березня 2005 року № 2453-ІV «Про внесення змін до деяких законів України з питань забезпечення захисту житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках»).

Згідно зі ст. 4 ЖК України, житловий фонд створюють жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що розміщуються на території України. Він призначений для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень, так і гуртожитків.

Відповідно до норми ст. 129 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно ст. 130 ЖК Української РСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Норма п. 14 Розділу ІІІ Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208 (в редакції, чинній на момент заселення в відповідний гуртожиток позивача) зазначає, що вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера.

Тому, хто вселяється в гуртожиток, вказується надана жила площа та він повинен бути ознайомлений з правилами внутрішнього розпорядку, правами й обов'язками мешканців гуртожитку.

Зміст ст.61 ЖК Української РСР визначає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до п.18 Положення про порядок передачі квартир(будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. №396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири(будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копія документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру(будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сімї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі(копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сімї наймача на приватизацію квартири(будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Зазначеним пунктом Положення визначений вичерпний перелік документів, що подаються до органу приватизації. Всі передбачені вказаним положенням документи були подані ОСОБА_1 до органу приватизації, яким виступає виконавчий комітет Енергодарської міської ради Запорізької області.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 N396 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, відповідно до якого громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію (п.17); громадянином до органу приватизації подаються: - оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; - копію документа, що посвідчує особу; - технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; - довідка про склад сім'ї та займані приміщення; - копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); - документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; - копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; - заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі (п.18).

Відповідно до п.20 Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

За даних обставин, враховуючи, що у позивача достатньо доказів, які беззаперечно вказують на те, що він вселився до відповідного гуртожитку за вищевказаною адресою, на достатніх правових підставах, шляхом одержання та пред'явлення відповідного направлення на вселення в гуртожиток, де фактично з моменту народження та по даний час проживає в квартирі під №60, з огляду на те, що відсутність оригіналу ордеру - не може спростувати правомірність отримання відповідної житлової площі в зазначеному гуртожитку та факту його тривалого проживання в даному житловому приміщені, з належним додержанням прав особи, яка проживає в гуртожитку, в тому числі щодо плати за проживання та оплати комунальних послуг, з очевидною наявністю згоди наймодавця на їх проживання в даному житлі.

Отже, враховуючи, вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені доказами, визнаються відповідачем та визнання позову не суперечить закону не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а отже підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 82, 206, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги позовної заяви задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 27,04.1996 року народження - право користування житловим приміщенням та право на приватизацію у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Капустинський