Дата документу 26.02.2018
Справа № 334/5474/17
Провадження № 2/334/1024/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Матвієнко О.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати, ОСОБА_3, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді: житлового будинку АДРЕСА_1, яку вона та відповідач у справі, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли. Посилаючись на неможливість оформлення спадщини через відсутність правовстановлюючих документів в позасудовому порядку, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного будинку.

Відповідач ОСОБА_1, звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. У позові зазначила обставини аналогічні зазначеним позивачем за первісним позовом, посилаючись на неможливість оформлення спадщини, що залишилась після смерті матері в позасудовому порядку, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2018 року цивільна справа № 334/5561/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та цивільна справа № 334/5474/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом об`єднані в одне провадження № 334/5474/17.

Представник позивач за первинним позовом - ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 не заперечує.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, проти задоволення первинного позову не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом та спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом (моментом) відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно ст. 530 ЦК УРСР 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати і сестри спадкодавця …

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об'єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Відповідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, яка доводилась матір`ю сторонам у справі. Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.05.2015 року. Факт родинних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_4 від 06.04.1966 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 22.09.1989 року. Факт родинних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 21.07.2010 року. Заповіту ОСОБА_3 не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті стали її діти, стороні у справі, які у встановлений законом строк спадщину прийняли, про що свідчать копії матеріалів спадкової справи.

До спадкової маси після смерті ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 від 29.08.1964 року) увійшло нерухоме майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 /лист щодо перейменування вилиць від 10.06.2016 року/) у м. Запоріжжя, який належав спадкодавцю: 1/3 частина будинку - на підставі договору дарування частини будинку від 11.08.1970 року, посвідченого державним нотаріусом другої Запорізької державної нотаріальної контори; 2/3 частини цього ж будинку - в порядку спадкування після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_5, рідного брата, ОСОБА_6, який прийняв але не оформив спадщину після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_6, матері, ОСОБА_7 за якою на підставі свідоцтва про право власності від 08.07.1986 року, реєстраційний №1-5101, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право на спадщину за законом реєстраційний №1-5103 від 08.07.1986 року, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою зареєстровано право власності на вищевказану частину будинку. Вказані обставини підтверджуються зібраними у справі доказами: договором дарування частини будинку від 11.08.1970 року, посвідченого державним нотаріусом другої Запорізької державної нотаріальної контори, свідоцтвом про право власності від 08.07.1986 року, реєстраційний №1-5101, виданим Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, свідоцтвом про право на спадщину за законом реєстраційний №1-5103 від 08.07.1986 року, виданим Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою; свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_8 від 15.06.2006 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_6, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 серії НОМЕР_11 від 29.08.1964 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_12 від 07.07.1962 року; матеріалами спадкових справ, що заведені після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Соха О.Б., та після смерті ОСОБА_6 - Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

Судом встановлено, що зазначений будинок (вцілому) на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку належав на праві власності діду позивача, ОСОБА_9. 11.08.1970 року; 1/3 частину вказаного будинку ОСОБА_9 подарував матері сторін у справі, ОСОБА_3, своїй падчерці. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 помер. Заповіту ОСОБА_9 не залишив. Спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняла та оформила, його дружина, ОСОБА_7, виділивши подружню частку. Син ОСОБА_9, ОСОБА_6 відмовився від спадщини на користь матері, ОСОБА_7 Сестра ОСОБА_6, ОСОБА_3, до числа спадкоємців не відносилась, оскільки кровних родинних відносин з ОСОБА_9 не мала, була донькою від першого шлюбу її матері з ОСОБА_5. Спадкова справа після смерті ОСОБА_9 була заведена у Другій Запорізькій державній нотаріальній конторі і завершена видачею свідоцтв про право на спадщину та про право власності на 2/3 частини вищевказаного будинку на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_7, яка залишила заповіт на користь відповідача, ОСОБА_2 на належні їй 2/3 частини спірного будинку. Відповідач, ОСОБА_2 спадщину у встановлений законом строк, як спадкоємець за заповітом не прийняв, до нотаріальної контори з відповідною заявою не звернувся, в управління спадковим майном не вступив. Як спадкоємець за законом спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління спадковим майном прийняв син померлої, ОСОБА_6, який проживав і був зареєстрований на час смерті спільно з матір`ю, що підтверджується довідкою № 216 від 20.06.2016 року з місця проживання. ОСОБА_3, донька, ОСОБА_7 спадщину за законом, не прийняла. Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 Заповіту ОСОБА_6 не залишив, спадкоємців за законом першої черги не мав. Як спадкоємиця другої черги за законом у встановлений законом строк спадщину після смерті брата прийняла сестра, ОСОБА_3, спадкова справа після смерті ОСОБА_6 була заведена Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_6 - відсутні. За життя ОСОБА_3 прийняту після смерті брата спадщину не оформила, свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини спірного будинку не отримала.

Таким чином, судом встановлено, що сторони у справі мають право на спадкування після смерті їх матері, ОСОБА_3, по 1/2 частині вищевказаного будинку, кожний.

Судом встановлено, що оформити вищевказану спадщину у позасудовому порядку сторони не мають можливості через відсутність оригіналу договору дарування 1/3 частини будинку від 11.08.1970 року, посвідченого державним нотаріусом другої Запорізької державної нотаріальної контори та не оформлення ОСОБА_3 спадщини після смерті її брата, ОСОБА_6, про що свідчать постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, Соха О.Б. від 15.06.2016 року та від 22.06.2016 року.

Суд приходить до висновку, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно, що увійшло до складу спадщини не є перешкодою для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги, наявність у сторін по справі права на спадкування після смерті ОСОБА_3, прийняття сторонами по справі спадщини у встановленому законом порядку, належність майна, щодо якого заявлені позовні вимоги, спадкодавцю на день її смерті, наявність мотивованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вимоги сторін по справі є законними і обґрунтованими, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний спосіб захисту відповідає вимогам закону та спрямований на захист спадкових прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Отже, вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись 3,4,10,12-13,81,223,263-265,280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4, матері, ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, матері, ОСОБА_3, яка прийняла але не оформила спадщину після смерті брата, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, який прийняв але не оформив спадщину після смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, за якою на підставі свідоцтва про право власності від 08 липня 1986 року, реєстраційний №1-5101, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано право власності на частину вищевказаного будинку.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, матері, ОСОБА_3, яка прийняла але не оформила спадщину після смерті брата, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, який прийняв але не оформив спадщину після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_6, матері, ОСОБА_7, за якою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційний №1-5103 від 08 липня 1986 року, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано право власності на частину вищевказаного будинку.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4, матері, ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, матері, ОСОБА_3, яка прийняла але не оформила спадщину після смерті брата, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, який прийняв але не оформив спадщину після смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, за якою на підставі свідоцтва про право власності від 08 липня 1986 року, реєстраційний №1-5101, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано право власності на частину вищевказаного будинку.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, матері, ОСОБА_3, яка прийняла але не оформила спадщину після смерті брата, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, який прийняв але не оформив спадщину після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_6, матері, ОСОБА_7, за якою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційний №1-5103 від 08 липня 1986 року, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано право власності на частину вищевказаного будинку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.