РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2017 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернулось до суду з позовом до відповідачаОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.01.2011 рокуОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 28.01.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів, позивач просив суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором у сумі 15 351 грн. 61 коп., а також судові витрати.

Представник ПАТ КБ „ПриватБанк в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засідання визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом, також просив застосувати спеціальну позовну давність встановлену законом в один рік передбачену, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача в судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.01.2011 рокуОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 28.01.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами складає між ним та банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу картку та кредитні кошти.

ОСОБА_1 не сплачував Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору своєчасно та у повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 3-4).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідачем було порушено порядок погашення боргу за договором, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.09.2017 року становить 15 351 грн. 61 коп., яка складається з: 839 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом; 10 505 грн. 04 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. заборгованість за пенею; а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 707 грн. 22 коп.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Наданий представником позивача розрахунок заборгованості щодо стягнення з відповідача 839 грн. 35 коп. заборгованості за кредитом та 10 505 грн. 04 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом визнаний відповідачем, підтверджений наданими позивачем доказами, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Проте вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк „ПриватБанк про стягнення пені і штрафів підлягають частковому задоволенню.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Складова заборгованості відповідача перед Банком у цій справі за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 2800 грн. хоча й має назву „заборгованість за пенею та комісією, але фактично є виключно заборгованістю за пенею, що підтверджується Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну.

Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

В судовому засіданні відповідач звернувся до суду із відповідно заявою.

За таких обставин, враховуючи, що до суду з цим позовом позивач звернувся 07.11.2017 року (вх. № 39166) позовні вимоги банку про стягнення заборгованості по пені підлягають задоволенню частково - за період з 01.11.2016 року по 30.09.2017 року в розмірі 1000 грн.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Нараховані Банком відповідачу у цій справі за вищезазначеним кредитним договором вищезазначені штрафи 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 1805,55 грн. - штрафу (процентна складова) дійсно передбачені п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Проте, штраф та пеня є різновидом одного виду відповідальності (цивільної), Умовами та правилами надання банківських послуг вони нараховуються за ті самі види порушень відповідача за вищезазначеним договором, а тому у даному випадку порушуються вимоги ст. 61 Конституції України.

За змістом якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

А тому, при вищевикладених обставинах слід відмовити Банку у задоволенні його позовних вимог до відповідача в частині стягнення штрафів 500,00 грн. (фіксована частина) та 707,22 грн. (процентна складова) у цій справі у повному обсязі.

У зв'язку із чим, змінюється:

- загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Банку у цій справі з «15351,61 грн.» на «12 344,39 грн.» (розрахунок 839 грн. 35 коп. заборгованості за кредитом + 10 505 грн. 04 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом + 1000 грн. заборгованості за пенею),

- розмір судового збору з «1600,00 грн.» на «1286, 57 грн.» (пропорційно до суми задоволених позовних вимог Банку, розрахунок: задоволено вимог Банком на суму 12 344,39 грн. * судовий збір 1600,00 грн. /сума заявлених вимог Банком 15351,61 грн.).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк заборгованість у розмірі 12 344 гривень 39 копійок за кредитним договором б/н від 28.01.2011 року, яка складається з:

839 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом;

10 505 грн. 04 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом;

1000 грн. заборгованості за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк судовий збір у розмірі 1286 гривень 57 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені у визначеній позивачем сумі та про стягнення штрафів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2018 року.

Суддя: Ю.В.Геєць