Справа № 462/6205/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 лютого 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Обертас Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова про стягнення заробітної плати,

встановив:

29 грудня 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова заробітну плату у розмірі 16000 грн. за період з серпня по грудень 2017 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді молодшої медичної сестри. З 01.08.2017 року після призначення на посаду нового головного лікаря ОСОБА_2 та по даний час заробітна плата працівникам поліклініки не виплачується та взагалі не нараховується. Розмір заробітної плати, гарантованої законом становить 3200 грн. Період заборгованості з серпня по грудень 2017 року - 5 місяців, а тому сума заборгованості становить 16000 грн. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

02.01.2018 року ухвалою суду по справі відкрито спрощене позовне провадження.

29 січня 2018 року ухвалою суду по справі призначено судове засідання з викликом сторін.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак у позовній заяві просила провести розгляд справи у її відсутності.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі представника відповідача, який до суду не з'явився, відзиву суду не подав, будучи належним чином повідомлений про час і місце судових засідань повістками, котрі направлялися рекомендованими листами, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заробітну пл ату» мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - 3200 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.05.2002 року і по час розгляду справи працює на посаді молодшої медсестри Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова /а.с.3-5/. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, надану Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 у період з вересня по грудень 2017 року не отримала заробітну плату /а.с.6-7/.

Як убачається з розрахунку суми боргу, поданого позивачем у позовній заяві /який був скерований відповідачеві, та щодо якого відповідачем не подано жодних відзивів чи заперечень/ заборгованість відповідача перед позивачем становить 16000 грн. (3200 грн. - /мінімальний розмір заробітної плати/ х 5 місяців /кількість місяців, протягом яких позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата/).

Однак, як убачається з індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_1 /а.с.6-7/, позивачу була виплачена заробітна плата у розмірі мінімальної заробітної плати 3200 грн. у період січень-березень 2017 року. З квітня по серпень 2017 р. заробітна плата позивачці виплачена у меншому розмірі, ніж мінімальна заробітна плата, зокрема у серпні 2017 році їй було виплачено 1128 грн., а відтак суд не бере до уваги твердження позивача про те, що позивачці взагалі не виплачувалась заробітна плата у серпні 2017 році.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави про стягнення з відповідача заробітної плати за серпень 2017 року у розмірі 3200 грн. Разом з тим, це не позбавляє позивача права звернутись до суду із позовом щодо стягнення з відповідача недорахованої заробітної плати за серпень 2017 року.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що існували законні підстави для того, щоб протягом вересня-грудня 2017 року не проводити нарахування та виплату позивачці заробітної плати у мінімальному розмірі, який гарантований чинними нормами трудового законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заборгованість по заробітній платі за період з вересня по грудень 2017 року підлягає стягненню з відповідача у повному об'ємі, оскільки відповідач, перебуваючи з позивачем у трудових відносинах, не проводив нарахування та виплату гарантованої законом мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 12800 /3200 грн. х 4 місяці/.

Крім того, на користь держави слід стягнути з відповідача відповідний розмір судового збору.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,109,141,259,265,280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова (79021, м. Львів, вул. С.Петлюри.17; ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) грн. заборгованості по заробітній платі.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова (79021, м. Львів, вул. С.Петлюри.17; ) на користь держави 1762 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2018 року.

Суддя:

Оригінал рішення.