АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 754/15621/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Шевчук О.П.

Апеляційне провадження № 22-ц/796/1594/2018 Доповідач - Музичко С.Г.

20 лютого 2018 року Апеляційний суд м.Києва у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Музичко С.Г.,

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила визначити для неї додатковий строк, тривалістю два місяці, для подання заяви до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила визначити для неї додатковий строк, тривалістю два місяці, для подання заяви до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 16.06.2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини об'єднано в одне провадження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що строк на прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, оскільки відповідач навмисно не повідомила її про смерть бабусі. Зазначає, що відповідач забороняла їй відвідувати померлу бабусю, не надавала відомостей про стан її здоров'я. Про смерть ОСОБА_5 позивач дізналася лише з листа державної нотаріальної контори від 10 листопада 2016 року.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Зазначила, що позивачами не вказано жодної об'єктивної причини пропуску строку для прийняття спадщини після їх померлої бабусі та не надали до суду належних доказів, що вони не мали можливості дізнатися про смерть їх бабусі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Крім того, чинним цивільним законодавством не передбачено обов'язку спадкоємців, які проживали із спадкодавцем, повідомляти про його смерть всім інших спадкоємців.

В судовому засіданні представник позивачів апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Апеляційна скарга не містить доводів про неправомірність відмови судом першої інстанції у задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому у відповідності до 367 ЦПК України, рішення суду в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після її смерті відкрилась спадщина (а.с. 6).

Позивачі у справі є онуками померлої та спадкоємцями її майна.

Відповідно до повідомлення Калинівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області від 10.11.2016 року №1569/02-14, в нотаріальну контору звернулась гр. ОСОБА_4, яка надала документи для оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.24).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.09.2016 року у справі за № 6-1215цс16.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що причини, на які позивач посилалась як на підставу для визначення їй додаткового строку, а саме: неповідомлення відповідачем про смерть спадкодавця - не можуть бути визнані поважними, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що відповідач навмисно не повідомила позивача ОСОБА_2 про смерть спадкодавця, є безпідставними, оскільки норми цивільного законодавства не передбачають обов'язку спадкоємця повідомляти інших спадкоємців про відкриття спадщини. Відтак, саме ОСОБА_2 зобов'язана дізнатися про смерть спадкодавця.

При цьому, ОСОБА_2, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не надано до суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач перешкоджала її спілкуванню з ОСОБА_5 та навмисно приховувала інформацію про смерть останньої.

З 2014 року позивач ОСОБА_2 не намагалася знайти зв'язок з померлою ОСОБА_5 та дізнатися про її смерть.

Доводи апеляційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням вимог закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді