ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1454/18
провадження № 6/753/138/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну стягувача у виконавчому провадженні

"16" лютого 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі головуючого-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів " , заінтересовані особи Товариства з обмеженою відповідальністю " Дата Майнінг Груп ", ОСОБА_3, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про заміну стягувача,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів " звернулось до суду з заявою про заміну стягувача, вказуючи, що в рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю " Дата Майнінг Груп " до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500397602 від 31 липня 2013 року.

27 липня 2016 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 753 / 20537 / 17.

10 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю " Дата Майнінг Груп " та Товариством з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів " укладено договір факторингу № 2016 - 1ДМГ / ЄАПБ у відповідності до умов якого ТОВ " Дата Майнінг Груп" відступив ТОВ " ФК " ЄАП " належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумую кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ " Дата Майнінг Груп" а ТОВ " ФК " ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача.

В судове засідання учасники процесу не прибули про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до положення ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд дослідивши матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона ( фактор ) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта ) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи ( боржника ).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов"язанні ( крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України ) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги ), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов"язаннях через волевиявлення сторін ( відступлення від права вимоги ) є різновидом правонаступництва та можливо на будь - якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Таким чином, на основі з"ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів "про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 положення ст. 442 ЦПК України застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження

Відповідно до положень пункту 3 розділу Х Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року за № 55 - XII, яка належить до актів конституційного законодавства, та положень статті 19 Закону України « Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року за № 1906 - IV, в Україні закріплено принцип пріоритету загальновизнаних норм міжнародного права перед нормами внутрішньодержавного права, відповідно до яких, в разі, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, - то застосовуються правила міжнародного договору.

07 липня 1997 року Верховною Радою України прийнято закон України за N 475 / 97 - ВР « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції », які відповідно до положень статті 9 Конституції України стали частиною національного законодавства України.

Згідно положень статті 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, юрисдикція Європейського суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування цієї Конвенції та протоколів до неї.

Вищезазначені тлумачення містяться у рішеннях, що постановляє Європейський суд з прав людини. Відповідно до положень статті 46 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Україна, як сторона цієї Конвенції, зобов'язалась виконувати рішення Європейського суду з прав людини.

Положеннями статті 19 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » від 23 лютого 2006 року за № 3477 - IV, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини визнано джерелом права в Україні та покладено на суди обов'язок при здійсненні судочинства застосовувати у своїх рішеннях тлумачення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, які надані Європейським судом з прав людини.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 „ Совтрансавто - Холдинг " проти України ", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 „ Брумареску проти Румунії " встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі „ Шмалько проти України " ( заява № 60750 / 00 ) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина „ судового розгляду ".

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 353, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів " , заінтересовані особи Товариства з обмеженою відповідальністю " Дата Майнінг Груп ", ОСОБА_3, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про заміну стягувача задовольнити.

Замінити первісного стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю " Дата Майнінг Груп " на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів " у цивільній справі № 753/20537/15 ( провадження № 2/753/1530/16) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Дата Майнінг Груп " до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500397602 від 31 липня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованою поштою для відому.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК