Справа № 347/1347/17
Провадження № 2/347/69/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

при секретарі: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок крадіжки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок крадіжки.

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.

Із уточнених позовних вимог вбачається, що 24.04.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили крадіжку і нанесли їй матеріальну шкоду в розмірі 700 грн., яка полягає в тому, що вони пошкодили в будинку піч, вирвавши з неї металеві дверцята, а також пошкодили велосипед марки "Аист", вартістю 1500 грн. Завдані матеріальні збитки ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які засуджені вироком Косівського районного суду від 02.12.2015 року, не відшкодували. Просить позов задоволити та перерахувати кошти на поточний рахунок.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають. Також до суду надійшло заперечення проти позову представника відповідача ОСОБА_4, в якому вона просить в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не зявляється, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, заяв про відкладення від нього не надходило.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Пунк 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 зазначає, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2015 року по справі № 347/2148/15 (а.с.7-9), ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном на 1 (один) рік із покладенням на нього обовязків відповідно до ст.76 КК України. ОСОБА_2 також визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном на 1 (один) рік із покладенням на нього обовязків відповідно до ст.76 КК України.

Із вироку вбачається, що в результаті сумісних злагоджених дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таємно викрали дамський велосипед Марки «АИСТ» вартістю 500 грн., чавунну поверхню пічної кухні вартістю 290 грн., а із зовнішньої стіни господарської прибудови металеві пічні дверцята в зборі з рамкою, вартістю 140 грн., всього на загальну суму 930 грн.

Однак, як вбачається з мотивувальної частини вироку, в якій зазначено обставини, які помякшують або обтяжують покарання обвинувачених, обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом визнано часткове відшкодування завданих збитків. Окрім того, в резолютивній частині вироку зазначено, що речовий доказ - велосипед марки «АИСТ», який знаходиться в камері речових доказів Косівського РВ УМВС повернути ОСОБА_1, жительці с. Кобаки, Косівського району, Івано-Франківської області.

З огляду на викладене, а також на те, що жодних доказів, які б стверджували про пошкодження велосипеду марки «АИСТ» та його ремонт, пошкодження в будинку ОСОБА_1 печі, шляхом виривання обвинуваченим ОСОБА_3 металевих дверцят, позивачкою не надано, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи наведене, на підставі п.2, п.3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 року, ст.128 КПК України, ст.1166 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок крадіжки, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

У відповідності до п.п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Б.В. Сабадах