Справа № 308/3543/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готра Т.Ю.,

суддів : Бисаги Т.Ю., Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря : Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2016 року в справі (№308/3543/16-ц головуючий Данко В.Й.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 11.12.2015 року близько 12 год. 00 хв. керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 по вул.Мукачівській у м.Ужгороді вона вимушено зупинилася, так як попереду напрямку її руху стояли в колоні транспортні засоби, а через якусь мить вона відчула сильний удар у задню частину належного їй транспортного засобу, від якого її машина змістилась вперед, внаслідок чого відбулось зіткнення з попереду стоячою машиною. Згодом їй стало відомо, що наїзд на її автомобіль, через недотримання безпечної швидкості руху та дистанції, визначених нормами ПДР України, допустив водій автомашини марки Volksvagen Passat B7, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок зазначеної пригоди, як з переду так і з заду було значно пошкоджено її автомобіль, чим було заподіяно їй значну матеріальну та моральну шкоду. Вказана пригода сталася з вини ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ «Страхова компанія» Українська страхова група, яка виплатила їй страхове відшкодування у розмірі 35787,07 грн.

Посилаючись на те, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 становить 112874,24 грн., а також їй було завдано моральної шкоди у звязку з пошкодженням належного їй автомобіля, яку вона оцінює в розмірі 30000 грн., позивачка просила суд стягнути з ПАТ «СК «Українська страхова група» на її користь грошові кошти невиплаченої різниці від ліміту страхового відшкодування в розмірі 14212,93 грн., а з ОСОБА_1 на її користь матеріальні витрати, що перевищують ліміт страхового відшкодування в розмірі 71945 грн., 13500 грн. витрат за надання правової допомоги та 30000 грн. моральної шкоди, а також в рівних частинах стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 грошові кошти невиплаченої різниці від ліміту страхового відшкодування в розмірі 14212,93 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальні витрати, що перевищують ліміт страхового відшкодування в розмірі 71945 грн., 13500 грн. витрат за надання правової допомоги та 15000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 по 1120 грн. з кожного на користь ОСОБА_3 сплаченого позивачем судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у вимогах ОСОБА_3 до нього відмовити. Вказує на те, що позивачем при визначенні вартості матеріального збитку не було враховано коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, внаслідок чого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ОСОБА_3 перевищує розмір вартості такого ремонту. Також зазначав, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з нього на користь позивача 13500 грн. витрат за надання правової допомоги та 15000 грн. моральної шкоди, за їх недоведеністю.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з страховика 14 212,93 грн. страхового відшкодування та частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1200 грн., і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 до страховика відмовити. Вказує на те, що згідно ст.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Оскільки всі ремонтні роботи по відновленню автомобіля НОМЕР_1 проводилися у фізичних-осіб підприємців, які не є платниками податку на додану вартість, тому відсутні передбачені законом підстави для сплати позивачу суми в розмірі 14 212,93 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11.12.2015 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3, по вул.Мукачівській в м.Ужгороді у напрямку вул.Станційна не дотримався безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з стоячим попереду в колоні автомобілем НОМЕР_4, який в свою чергу допустив зіткнення з попереду стоячим автомобілем, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_1, який постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2015 року визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124. КУпАП (т.1 а.с.12).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України (2004 року в редакції чинні на час ухвалення спірного рішення) вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП доведена.

Висновком експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №11/507 від 07.09.2016 року ОСОБА_5 встановлено, що ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1 на момент настання ДТП може становити 190095,84 грн. Грошовий розмір проведення відновлювального ремонту належного ОСОБА_3 автомобіля НОМЕР_1 становить 112874,24 грн. (т.1 а.с.107-117).

Однак, зазначений висновок колегія суддів визнала неповним з огляду на наступне.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Вартість відновлювального ремонту розраховується відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 142/5/2092 від 24.11.2003 р. (далі Методика).

Згідно п.2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.3.9 Методики фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозвязок експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.

Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості за формулою (24) : У=Ср+См+Сс Х (1-Ез)+ВТВ, де У вартість матеріального збитку, Ср вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См вартість необхідних для ремонту матеріалів, Сс вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез коефіцієнт фізичного зносу, ВТВ величина втрати товарної вартості.

Однак, перед експертизою не ставилося питання про вартість матеріального збитку (реальні збитки), яких зазнав позивач внаслідок пошкодження його автомобіля, а вирішувалося питання вартості відновлювального ремонту, що є лише складовою матеріальної шкоди. Тому висновок судового експерта у даній справі здійснений без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників колісного транспортного засобу, є неповним.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 травня 2017 року було призначено по даній цивільній справі додаткову судову автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставлено наступні запитання :

- яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого автомобілю НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, унаслідок ДТП від 11.12.2015 року на дату проведення експертизи, оформленої висновком експерта ОСОБА_5 Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №11/507 від 07.09.2016 року?

- яке значення становить коефіцієнт фізичного зносу складових зазначеного колісного транспортного засобу?

Проведення експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_5

Згідно висновку експерта №11/283 від 11.08.2017 року Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, складеного експертом ОСОБА_5, вартість матеріального збитку (шкоди), завданого автомобілю НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, унаслідок ДТП від 11.12.2015 року становить 52875,50 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових зазначеного вищевказаного транспортного засобу становить 0,63 (т.1 а.с.247-249).

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1, на момент вчинення ДТП, була застрахована в установленому законом порядку, а саме Полісом №АІ/7600521 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим страховиком ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», строк дії якого з 03.03.2015 року до 02.03.2016 року включно, на страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн., з розміром франшизи нуль (а.с.52).

Відповідач ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатила позивачу ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 35687,07 грн., що стверджується платіжним дорученням №1400 від 27 січня 2016 року (т.1 а.с.76). Зазначена сума страховиком була виплачена у відповідності до положень ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), якою передбачено, що у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно Звіту №125 від 15 січня 2016 року про оцінку автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_5, що належить ОСОБА_3, виготовленого субєктом оціночної діяльності фізичною-особою підприємцем ОСОБА_6 на підставі заяви ПАТ «СК «Українська страхова група» від 15.12.2015 року, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу зазначеного автомобіля, визначена за витратним підходом, складає 42 824,48 грн., у тому числі ПДВ 7 137,41 грн. (т.1 а.с.56-63). Таким чином, страховик виплатив позивачці страхове відшкодування в сумі 35 687,07 грн. за мінусом ПДВ (42 824,48 7 137,41=35 687,07). При виплаті зазначеної суми, страховиком були враховані положення ст.36.2 вище зазначеного Закону, якою передбачено, що відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Проте, позивачка ОСОБА_3 не погодилася із зазначеним висновком, а висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №11/507 від 07.09.2016 року ОСОБА_5, виготовлений на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2016 року, колегія суддів визнала неповним, а тому належним доказом з визначення вартості матеріального збитку (шкоди), завданого позивачці автомобілю, є висновок експерта №11/283 від 11.08.2017 року, виготовлений експертом ОСОБА_5 Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на виконання ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 11 травня 2017 року, яким встановлено, що вартість матеріального збитку (шкоди), завданого автомобілю НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, унаслідок ДТП від 11.12.2015 року становить 52875,50 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових зазначеного вищевказаного транспортного засобу становить 0,63.

Отже враховуючи, що ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, згідно Полісу №АІ/7600521 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.02.2015 року, становить 50 000,00 гривень, тому сума, яка підлягає виплаті страховиком позивачці ОСОБА_3, за мінусом ПДВ (2 942,58), становить 47 057,42 грн., з якої страховиком ОСОБА_3 вже виплачено суму в розмірі 35 687,07 грн., а тому стягненню з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 підлягає сума в розмірі 11 370,35 грн. При цьому є обгрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача про те, що доплата в розмірі, що не перевищує суми податку не проводиться, оскільки всі ремонтні роботи по відновленню автомобіля НОМЕР_1 проводилися у фізичних-осіб підприємців, які не є платниками податку на додану вартість.

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що вартість матеріального збитку (шкоди), завданого позивачці автомобілю становить 52875,50 грн., з якої з урахуванням виплаченої страховиком суми в розмірі 35 687,07 грн., та суми, яка підлягає стягненню з страховика в розмірі 11 370,35 грн. на користь позивачки, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, на підставі положень статті 1194 ЦК України, підлягає стягненню сума в розмірі 5 818,08 грн.

Стосовно рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_3 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів погоджується з рішенням суду в цій частині з огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 15000 грн., завданої позивачці ОСОБА_3 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла з вини відповідача ОСОБА_1, місцевий суд правильно виходив із того, що відповідачем позивачці було завдано значну моральну шкоду, яка виникла внаслідок стресу, надмірних хвилювань, душевних страждань внаслідок ДТП, а також унаслідок пошкодження її майна, втрати його товарного виду, оскільки автомобіль НОМЕР_1, належний позивачці на праві власності, був суттєво пошкоджений і потребував значного ремонту, на який нею вимушено було витрачено значні грошові кошти, тоді як ОСОБА_1 ніяких дій на відновлення її порушеного права не вчиняв і не вчиняє, через що вона сильно нервувала, втратила душевний спокій, і її душевні страждання і неспокій продовжується і по теперішній час.

Стосовно рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 13500 грн. за надання правової допомоги, то колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду в цій частині, оскільки зазначений розмір витрат за надання правової допомоги є документально підтверджений, розрахунок яких адвокатом ОСОБА_4 здійснено у відповідності до положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що стверджується актом виконаних робіт (т.1 а.с.226).

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, у відповідності до ст.376 ЦПК України, в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 невиплаченої різниці від ліміту страхового відшкодування в розмірі 14212,93 грн. слід змінити, визначивши суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 11370,35 грн., а в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальних витрат, що перевищують ліміт страхового відшкодування в розмірі 71945 грн. змінити, визначивши суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 5818,08 грн. У решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2016 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 невиплаченої різниці від ліміту страхового відшкодування в розмірі 14212,93 грн. змінити, визначивши суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 11370,35 грн.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальних витрат, що перевищують ліміт страхового відшкодування в розмірі 71945 грн. змінити, визначивши суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 5818,08 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 березня 2018 року.

Головуюча : Судді :