справа 278/3143/17
У Х В А Л А

21 лютого 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Брильова А.С., розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору та вирішуючи питання про розподіл судових витрат, --

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться дана судова справа позов у якій залишено без розгляду ухвалою від 7 лютого 2018 року на підставі положень п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України тобто у звязку із наявністю на той час іншого суду справи між тими самим сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, представник відповідача присутній у судовому засіданні, висловив думку, якою просив їх стягнути з позивача на користь відповідача фізичної особи тобто ОСОБА_2.

Представники позивача заперечували щодо стягнення таких судових витрат як явно завищених та не обґрунтованих.

Представник Житомирської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився будучи належним чином та завчасно повідомлений про дане судове засідання. Присутні учасники не заперечували щодо можливості проведення слухання справи у відсутність такого представника і судом було ухвалено проводити розгляд справи за наявності присутніх осіб.

Заслухав пояснення учасників справи та надані ними матеріали суд зазначає наступне.

Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне.

У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч. 5 ст. 142 ЦПК України).

У випадку встановленому ч. 5 ст. 142 ЦПК України суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

В свою чергу, приписами ч. 9 ст. 141 ЦПК України задекларовано, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Під зловживанням процесуальними правами законом визначено наступне. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема і що стосується даного позову, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

В свою чергу процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.

Матеріали справи містять інформацію про подання позивачкою декількох ідентичних позовів до Корольовського районного суду та Богунського районного суду м. Житомира, а також до Житомирського районного суду Житомирської області.

До останнього суду позов було подано 21 грудня 2017 року хоча і за час дії ЦПК в останній редакції, однак посилання в ньому містяться на ЦПК попередньої редакції. Попередні два позови було подано раніше і, відповідно, за час дії ЦПК в попередній редакції.

Аналіз зазначених фактичних обставин справи та норм процесуального закону дають беззаперечні підстави стверджувати, що на даний час ознак вчинення позивачем ОСОБА_3 зловживань процесуальними правами судом не виявлено, як і не можливо встановити чи були її дії щодо виникнення спору неправильними, а отже і не має підстав для стягнення судових витрат після залишення позову без розгляду.

Іншого процесуальний закон не регламентує, а суд, відповідно до положень ст. 19 Конституції України, позбавлений права діяти на власний розсуд.

Заяви представника відповідача ОСОБА_2 про підтвердження факту зловживання процесуальними правами позивачем, що констатовано постановленням ухвали про залишення позову без розгляду, є голослівним та нічим іншим ніж власним вільним тлумаченням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 141, 142 ЦПК України, суд, --

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розподіл судових витрат відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Грубіян