Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання - Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Ужгородської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування, поданої в інтересах дитини - ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Ужгородська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулася в суд з позовом в інтересах дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зазначивши третьою особою - Ужгородську місцеву прокуратуру, про позбавлення батьківських прав.

При відкритті провадження у справі клопотання позивача про залучення третьою особою прокуратури відмовлено з підстав необгрунтованості підстав для такого залучення у розумінні положень ст. ст. 35, 36 ЦПК України в редакції, що діяла на момент відкриття провадження.

У позовній заяві позивач посилається на те, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 06.10.2017 року службою у справах дітей райдержадміністрації проведено перевірку щодо ухилення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від виконання батьківських обов'язків щодо його малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дане питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, що відбулося 30.10.2017 року. Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_2, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, ухиляється від виховання своєї дитини, не піклується про її здоров'я, не приймає участі у її фізичному, моральному і духовному розвитку, не проявляє ніякої зацікавленості до долі дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. За результатами обговорення прийнято рішення про наявність підстав для надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доручено службі у справах дітей райдержадміністрації підготувати проект позовної заяви для звернення райдержадміністрацією як органом опіки та піклування до суду.

З посиланням на викладене позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований в АДРЕСА_1, щодо його малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні, що відбулося 28.02.2018 року, відповідач усно повідомив суду про визнання позову, у зв'язку з чим судом було оголошено перерву для надання відповідачеві можливості оформити відповідну заяву про визнання позову у письмову вигляді у відповідності до приписів ст. 206 ЦПК України.

Після оголошеної судом перерви сторони у судове засідання не з'явилися.

Представник позивача подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав через канцелярію суду заяву, згідно з якою у відповідності до ст. ст. 49, 206 ЦПК України повідомив, що визнає позов, наслідки цієї процесуальної дії йому відомі, просить задовольнити позов у повному обсязі та позбавити його батьківських прав, а справу розглянути справу без його участі.

Представник Ужгородської місцевої прокуратури у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено.

У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_19 року, виданим виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 63, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_18 року, її батьком значиться ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_19 року ОСОБА_4 померла, що стверджуються свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, виданим 26.07.2016 року виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 49.

06.10.2017 року до Ужгородської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування із заявою звернулася ОСОБА_3, в якій просила перевірити факт залишення її внучки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що її донька померла після пологів, а батько внучки - ОСОБА_2 не переймається потребами дитини, не піклується та не виховує її.

Згідно з висновком Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області як органу опіки та піклування від 16.11.2017 року за № 710/03-31, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 30.03.2017 року за № 3/12/01-20, керуючись ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вищевказаним висновком та матеріалами справи встановлено, що службою у справах дітей райдержадміністрації проведено перевірку щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов'язків щодо його малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дане питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 30.10.2017 року, та встановлено, що мати дитини - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_19 року.

Відповідно до характеристики Середнянської селищної ради від 10.10.2017 року № 455/02-24 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає в АДРЕСА_3. На даний час з ним за даною адресою зареєстровані: батько - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, мати - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, сестра - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, сестра - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_10, племінник - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11, племінниця - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12.

09.10.2017 року службою у справах дітей Ужгородської РДА було направлено лист до Холмківської сільської ради про надання всіх необхідних документів за фактичним місцем реєстрації дитини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_12.

Відповідно до довідки Холмківської сільської ради від 13.10.2017 року № 4879, виданою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_13, мешканці АДРЕСА_4 підтверджується, що в її склад сім'ї входять: мати - ОСОБА_12, сестра - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_14, син - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_15, онучка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються позитивно, скарг з боку односельчан не надходило.

12.10.2017 року службою у справах дітей Ужгородської РДА, спільно з Ужгородським районним центром соціальних служб для сім'ї дітей та молоді було здійснено виїзд за місцем проживання сім'ї ОСОБА_3, де на даний момент проживає малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та вході інспектування стало відомо, що мати дитини померла під час пологів, а батько - ОСОБА_2 після народження доньки переїхав жити до своїх батьків. Зі слів баби ОСОБА_2 не навідував дитини вже більше двох місяців, дитини не забезпечує жодними необхідними речами.

Крім того, 24.10.2017 року службою у справах дітей Ужгородської райдержадміністрації, спільно з Ужгородським районним центром соціальних служб для сім'ї дітей та молоді було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_5, про що складено відповідний акт. Під час бесіди з ОСОБА_2 було з'ясовано, що він офіційно не працює, до дитини на протязі довгого часу не навідується. З його слів стало відомо , що з бабою ОСОБА_15 він домовився про проживання його доньки з нею, позаяк він не має змоги піклуватися про ОСОБА_1.

Відповідно до листа Ужгородського відділу поліції Ужгородського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 23.10.2017 року за № 10355/106/25/2-2017 було проведено перевірку, за наслідками якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 184 КУпАП.

На засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 30.10.2017 року, батько дитини - ОСОБА_2 з'явився, підтвердив зазначені обставини, просив не позбавляти його батьківських прав. За результатами обговорення прийнято рішення про наявність підстав для надання вказаного висновку.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо його малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 89, 206, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164, 165 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_6, щодо його малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Дата складення повного судового рішення 28 лютого 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик