АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 755/17423/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2700/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

1 березня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - Булах А.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів у зв'язку з вчиненням перешкод у виконанні договору,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку з відповідачів коштів у зв'язку з чиненням перешкод у виконанні договору, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 31 грудня 2012 року між ним та ТОВ «АРЕАЛБУД» укладено договір № 119, предметом якого є розроблення технічних умов, проекту зовнішнього підключення до електромережі житлового будинку, який розташовано за адресою: Бориспільський р-н, АДРЕСА_1, та погодження з Бориспільським РП ПАТ «АЕС Київобленерго» вищезазначеної технічної документації. Об'єктом виконання робіт був житловий будинок, що розташований за адресою: Бориспільський р-н, АДРЕСА_1. На виконання вказаного договору позивачем сплачено 1500 грн.

Зазначив, що 12 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 який є власником трансформаторної підстанції 0,4 кВ та відповідної повітряної електромережі до точки розмежування з ОСОБА_5 укладено договір «Про приєднання до електричної мережі» житлового будинку який розташований за адресою: Бориспільський р-н, АДРЕСА_1.

Для реалізації щодо підключення будинку до електромережі позивачем сплачено 3337,68 грн. на придбання товару, а саме: ел. лічильник ЗФ НІК 2303 АП2 5(60) А ЖКИ 1100 - 1166,40 грн.; бандажний гак 4 шт.- 108 грн.;зажим підвісний 3 шт.- 72 грн.; зажим под. винт 2 шт.- 24,60 грн.;сталева скріпа 8 шт.- 20,64 грн.; стрічка для кріплення крюків на опору - 211,20 грн. ; кабель - 1280 грн.; розподільний щит - 243,90 грн. ; вимикач - 95,40 грн.; авт.. вимикач - 92,52 грн.; розетка - 18 грн.; нульова шина - 4,92 грн.

22 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АРЕАЛБУД» укладено договір № 143 на поставку товарів на суму 6508 грн.

3 серпня 2013 року відповідачам за використання їх стовпів, кабелю та надання дозволу на прокладання КЛ-0,4 кВ по межі до ділянки ОСОБА_3 сплачено 5000 грн., а 16 серпня 2013 року ще 8500 грн.

10 червня 2016 року ОСОБА_5, який є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2, Бориспільського району самовільно роз'єднано дроти кабелю на опорі електропостачання поблизу будинку ОСОБА_3 на відстані більш ніж 80 м. від його ділянки.

14 серпня 2016 року для усунення пошкодження електропостачання прибули працівники РЕС, однак ОСОБА_5 погрожуючи зброєю, чинив перешкоди.

Також зазначив, що він зазнав моральної шкоди, що полягає в неправомірних діях відповідачів, що призвело до нервового стресу та душевних страждань. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено в сумі 20000 грн.

У зв'язку із викладеним та з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно 6300 доларів США, що по курсу становило 165 690 грн., 29 777, 21 грн., матеріальної шкоди, 6 тис. грн.. витрат по оплаті послуг адвоката, а всього 218 682,56 грн. та моральної шкоди у сумі 20000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,162 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський район, АДРЕСА_1.

8 листопада 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який є власником трансформаторної підстанції 0,4 кВ та відповідної повітряної електромережі від точки розмежування, що знаходиться за адресою: смт. Іванків Бориспільського району Київської області укладено договір «Про приєднання до електричної мережі».

2 грудня 2011 року між ОСОБА_5 та ПАТ «АЕС,,Київобленерго» укладено договір про користування електричною енергією на об'єкті АДРЕСА_2.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

31 грудня 2012 року між позивачем та ТОВ «АРЕАЛБУД» укладено договір № 119, предметом якого є розроблення технічних умов, проекту зовнішнього підключення до електромережі житлового будинку, який розташовано за адресою: Бориспільський р-н, АДРЕСА_1, та погодження з Бориспільським РП ПАТ «АЕС Київобленерго» вищезазначеної технічної документації. Об'єктом виконання робіт був житловий будинок, що розташований за адресою: Бориспільський р-н, АДРЕСА_1. На виконання вказаного договору позивачем сплачено 1500 грн.

5 лютого 2013 року ОСОБА_6 на адресу позивача направлено Технічні умови № 3/1397 на приєднання електроустановок до електричних мереж власника.

11 лютого 2013 року ОСОБА_6 на адресу позивача направлено технічне рішення № 3/1397 по робочому проекту: зовнішнє електропостачання. Відповідно до проекту живлення будинку здійснюється від ПЛ-0,4 кВ Л-1 оп.№19 (ТП-1397). Провід AsXSn 4х25 мм-2. Будівництво ЛЕП-0,4 кВ від Л-1 (ТП-1397) оп.№ 16 до оп.№17 та оп.№18 до оп.№19 проводом AsXSn 4х25, між оп. № 17 та оп. № 18 прокласти кабель АВВГ 4х25. Встановити три опори №17,18,19 типу СВ-9,5.

12 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір «Про приєднання до електричної мережі», предметом якого було надання власником ОСОБА_6 можливості приєднатися та підключити електроустановки замовника ОСОБА_3 до своїх електричних мереж після виконання технічних умов, оплати вартості приєднання, укладання замовником договору про постачання електричної енергії та / або договору про купівлю-продаж електричної енергії у випадках обумовлених правилами, договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Згідно розписки від 14 лютого 2014, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_6 отримав кошти відповідно до умов п.3.2 та п. 3.3 Договору (а.с. 22).

Проте позивач здійснив приєднання до повітряної лінії електричних мереж що належить ОСОБА_5

29 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Київобленерго» укладено договір про користування електричною енергією на об'єкті АДРЕСА_1

В матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_4 про надання дозволу прокладання КЛ-0,4кВ по межі його земельної ділянки.

ОСОБА_5 не надавалася письмова згоди на приєднання до повітряної лінії від опори № 17.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 32 від 17 січня 2013 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 лютого 2013 року за № 236/22768, були затверджені правила Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, п.1.2 передбачено, що Договір про приєднання до електричних мереж це письмова домовленість сторін, що є документом встановленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж власника електромереж.

Підключення електроустановок замовників до електромережі, а також забезпечення електроенергією споживачів здійснювалося на підставі вимог нормативних документів, зокрема Закону України "Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 року №1699-111; Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року № 687-XIV; Порядку надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1999 року №2328; Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2005 року №1137.

Умови приєднання електроустановок до об'єктів також визначалося договором на приєднання та технічними умовами.

Технічні умови (ТУ) видавалися власником електричних мереж у разі приєднання нової електроустановки, збільшення електричної потужності електроустановки внаслідок реконструкції чи модернізації, зміни вимог власника до надійності електрозабезпечення електроустановки, зміни точки приєднання.

Взаємовідносини, які виникають в процесу продажу і купівлі електричної енергії між виробником або постачальником електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28.

З 2013 року набули чинності законодавчі та спеціальні нормативні акти, які регламентують процедуру приєднання до електричних мереж. Метою прийняття цих документів було встановлення прозорого механізму формування плати за приєднання, а також забезпечення чіткого порядку приєднання до електричних мереж.

Так, Закон України «Про електроенергетику» передбачає окремі порядки приєднання до електричних мереж в залежності від типу електроустановок замовників, їх потужності та відстані, на якій вони розташовані від електричних мереж енергокомпаній.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України "Про електроенергетику" приєднання електроустановки - це надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

За змістом ч.1 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні договірні стосунки щодо постачання електроенергії, також до суду не надані докази щодо протиправної поведінки відповідачів направлених на умисне пошкодження кабельних мереж та перешкоджання постачання електроенергії позивачу по справі.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутні договірні стосунки, вимоги щодо спричинення відповідачами матеріальної та моральної шкоди внаслідок чинення перешкод у виконанні договору позивачем не доведено.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження існування між сторонами договірних відносин та надання ОСОБА_5 дозволу на приєднання до повітряної лінії від опори № 17.

Крім того, розписка від 3 серпня 2013 року ОСОБА_4 про отримання 5000 грн. та розписка на отримання 16 серпня 2013 року ОСОБА_5 8500 грн. не є підтвердженням існування між сторонами договірних стосунків з надання послуг з електроенергії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 5 березня 2018 року.

Головуючий

Судді