Справа №463/3517/17
Провадження №2/463/495/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Філії концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод», ОСОБА_2 «Техвоєнсенрвіс» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 14 968,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працював на посаді охоронця Філії концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» та був звільнений з цієї посади 01.04.2016р. на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. На час звільнення заборгованість із виплати заробітної плати становила 14 968,65 грн., яку відповідач відмовився виплачувати у звязку з відсутністю коштів на підприємстві. Факт не виплати заробітної плати в такому році також зафіксовано ГУ Держпраці у Львівській області, у звязку з чим таку суму просить стягнути в примусовому порядку.

В судове засідання позивач не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заявою до суду просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились повторно, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомили. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 08.05.2014р. а також 30.12.2014р. між позивачем та Філією ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» укладено трудові угоди № 101 (а.с.23) та № 127 (а.с.22) відповідно, згідно яких відповідач як роботодавець доручає, а позивач як працівник бере на себе зобовязання виконувати обовязки охоронника (сторожа) ПСО. Дія останньої трудової угоди неодноразово продовжувалась, про що на такій проставлено відповідні відмітки.

Згідно відповіді ГУ Держпраці у Львівській області від 22.02.2017р., (а.с.3), позивач згідно наказу № 8-к від 25.02.2016р. звільнений з роботи 01.04.2016р. за ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За змістом ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з довідки Філії ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» від 12.12.2017р. (а.с.21), станом на 03.11.2017р. заборгованість перед позивачем із виплати заробітної плати становить 14 968,65 грн.

Вказане свідчить про те, що при звільненні позивача із займаної посади роботодавцем не було отримано вимог ст. ст. 47, 116 КЗпП України, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати в розмірі 14 968,65 грн. судом визнаються обґрунтованими.

Відповідно до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Крім того, за правилами ст. 541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Оскільки положення трудового законодавства не передбачають можливості стягнення заборгованості із виплати заробітної плати в солідарному порядку, а філія в розумінні ст. 95 ЦК України не є юридичною особою, таку заборгованість належить стягнути з ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» в особі Філії ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод», у звязку з чим позов належить задовольнити частково.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» в особі Філії ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 95, 541 ЦК України, ст. ст. 47, 116 КЗпП України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» в особі Філії концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 152, ) на користь ОСОБА_1 (81126, Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Лисиничі, вул. Винниківська, 54, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість з невиплаченої заробітної плати в розмірі 14 968,65 грн. (чотирнадцять тисяч девятсот шістдесят вісім грн. шістдесят пять коп.).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 «Техвоєнсервіс» в особі Філії концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» в дохід держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.