Провадження № 2/127/5497/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки померлої у спільному сумісному майні та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визначення частки у спільному сумісному майні,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки у спільному сумісному майні, в якому просила визначити частку померлої ОСОБА_5 у праві власності на земельну ділянку, розташовану в м. Вінниці по провулку Кутузова, 10 в розмірі 1/3; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 15.08.2016 року на 1/3 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10.

Позов мотивовано тим, що позивач у справі є донькою ОСОБА_5, померлої 15.08.2016 року. Державним актом серії ЯМ №304850 на право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га, виданим Вінницькою міською радою 03.04.2012 року на підставі рішення Вінницької міської ради №2155 від 11.11.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02727 та додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №304850, виданого Управлінням Держкомзему у м. Вінниці 03.04.2012 року, земельна ділянка за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10 передана у спільну сумісну власність ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, частки співвласників не визначено. За життя ОСОБА_5 всі співвласники користувалися однаковими за розмірами частками зазначеної земельної ділянки, їх частки були рівними, однак така домовленість про користування земельною ділянкою не була закріплена документально.

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої. До складу спадщини ОСОБА_5, в тому числі, входить і належна померлій частина земельної ділянки. Нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку належної померлій земельної ділянки, оскільки неможливо визначити розмір такої частки померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку.

Позивач позбавлена можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

20.11.2017 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення частки у спільному сумісному майні, в якій просить визначити його частку в праві власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10, в розмірі 1/3. Зустрічну позовну заяву мотивовано тим, що між співвласниками зазначеної земельної ділянки виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування спільним майном, невизначеність розміру частки в праві власності на земельну ділянку позбавляє позивача за зустрічним позовом права на виділ в натурі частки з майна, що належить йому на праві спільної сумісної власності.

Ухвалою суду від 21.11.2017 року було обєднано вимоги за первісним та зустрічним позовами в одне провадження (а.с.55).

Ухвалою суду від 21.11.2017 року без винесення окремого процесуального документа було задоволено клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про витребування від Другої вінницької державної нотаріальної контори копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с.56).

Ухвалою суду від 07.12.2017 року було залучено до участі у справі за первісним позовом в якості співвідповідача ОСОБА_4, оскільки як встановлено з матеріалів спадкової справи, останній звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги, щодо майна померлої ОСОБА_5 (а.с.81).

В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не зявилась, подала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просила їх задоволити, вимоги зустрічного позову визнала, просила справу розглянути у її відсутність.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, подали до суду спільну заяву, в якій первісний позов визнали в повному обсязі, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити, справу просили розглядати й їх відсутність.

Відповідач за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 в судове засіданні повторно не зявився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом завчасно у встановлений законом спосіб.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи зміст заяв учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, зважає на наступне.

Матірю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 (до укладення шлюбу «Гаврилюк») є ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії І-АМ №469040 та копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ №190545 (а.с.6, 13).

Згідно державного акту серії ЯМ №304850 на право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га, виданим Вінницькою міською радою 03.04.2012 року на підставі рішення Вінницької міської ради №2155 від 11.11.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02727 та додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №304850, виданого Управлінням Держкомзему у м. Вінниці 03.04.2012 року, співвласниками на праві спільної сумісної власності земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, пров. Кутузова, 10 є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, частки співвласників не визначено (а.с.8-9).

ОСОБА_5 померла 15.08.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №350368 (актовий запис №2272) (а.с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_5 01.08.2016 року склала заповіт на випадок смерті, яким заповіла все своє майно доньці ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

ОСОБА_1, у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 12.01.2017 року, як спадкоємець померлої ОСОБА_5 звернулася до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини майна померлої (а.с.61)

Державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки по провулку Кутузова, 8, площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:045:0385, після померлої ОСОБА_5, яку мотивувала тим, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку зазначеної земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину після померлої (а.с.11).

Згідно довідки №630, виданої КП «ВМБТІ» 17.02.2016 року, відповідно до додатку №3/70 до рішення виконкому Вінницької міської ради №200 від 04.06.1987 року будинку з існуючим №8 по провулку Кутузова в м. Вінниці присвоєно №10 (а.с.50).

Як вбачається з копії спадкової справи №04/2017 до майна померлої ОСОБА_5 крім ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після померлої до нотаріальної контори подав її син ОСОБА_4 (а.с.73). Державним нотаріусом ОСОБА_8 повідомлено його, що подана ним заява про прийняття спадщини подана після спливу передбаченого законом строку на прийняття спадщини, що він не є спадкоємцем померлої, померла за життя склала заповіт, документів, які б підтверджували належність ОСОБА_4 до категорії спадкоємців на обовязкову частку у спадщині, до нотаріальної контори ним не надано (а.с.77).

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, заявляючи вимогу відповідно про визначення часток померлої ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилаються на те, що кожному із співвласників земельної ділянки належить саме 1/3 частка у праві власності на земельну ділянку, що розташована за адресою м. Вінниця, провулок Кутузова, 10 (8). Фактичний порядок користування між співвласниками склався ще за життя ОСОБА_5

Визначаючись щодо цих вимог первісного та зустрічного позову, суд враховує положення вказаних вище норм закону про рівність часток, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, не визначення часток не дає можливості позивачам набути право власності на відповідні (рівні) частки спірної земельної ділянки.

Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога первісного позову та зустрічного позову про визначення розміру часток співвласників ОСОБА_3П та померлої ОСОБА_5 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:045:0385, розташовану в м. Вінниці по провулку Кутузова, 10 (8), підлягають до задоволення, та суд зазначає, що на день смерті ОСОБА_5 її частка становила 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, частка ОСОБА_3 становила та становить 1/3 частку як на день смерті ОСОБА_5 рівно як і на день ухвалення рішення судом.

При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Враховуючи предмет позову в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/3 частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, з метою визначення кола спадкоємців померлої та захисту їх спадкових прав, судом в якості співвідповідача у справі за первісним позовом залучено ОСОБА_4 Разом з тим останній не зявився в призначені судові засідання, не надав суду доказів, які б свідчили про його належність до категорії спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні, а тому перед судом вказаним відповідачем не доведено, що він має право на спадкування.

Встановлюючи коло спадкоємців померлої ОСОБА_5 судом не встановлено інших осіб, які б мати право на спадкування 1/3 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, пров. Кутузова, 10 (8), після смерті ОСОБА_5, окрім позивача за первісним позовом ОСОБА_1

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено, що померла мати позивача ОСОБА_1 за життя була власником 1/3 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10 (8), а ОСОБА_1 є її спадкоємцем за заповітом, суд дійшов переконання, що існують підстави та необхідність для захисту спадкових прав ОСОБА_1, тому слід визнати за останньою право власності на 1/3 частку спірної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті померлої ОСОБА_5

Таким чином, за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку, що як первісний так і зустрічний позови підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 321, 328, 355, 357, 368, 372, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1225, 1261 ЦК України, ст. ст. 4, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1, 11.05.1975 року, НОМЕР_1, виданий 29.12.2016 року, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, про визначення частки у спільному сумісному майні та визнання права власності задовольнити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_5, яка померла 15.08.2016 року в м. Вінниці, у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:045:0385, що розташована в м. Вінниці по провулку Кутузова, 10 (8), зареєстровану 03.04.2012 року за ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №304850, виданого на імя ОСОБА_5 із зазначенням ОСОБА_3, ОСОБА_2 як співвласників земельної ділянки, на день її смерті становила 1/3 ідеальну частку земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1, 11.05.1975 року, НОМЕР_1, виданий 29.12.2016 року, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, провулок Кутузова, 10 (8), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 15.08.2016 року.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_1, 11.05.1975 року, НОМЕР_1, виданий 29.12.2016 року, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про визначення частки у спільному сумісному майні задовольнити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:045:0385, розташованій в м. Вінниці по провулку Кутузова, 10 (8), зареєстровану 03.04.2012 року за ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №304850, на день смерті ОСОБА_5, яка померла 15.08.2016 року, становила 1/3 ідеальну частку земельної ділянки та становить 1/3 ідеальну частку земельної ділянки на день ухвалення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: