Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3760/17
Провадження №: 2/332/270/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя вскладі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Фурдак В.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/3760/17 (провадження № 2/332/207/18) за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-ті особи - Перша Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом з тих підстав, що 03.02.2010 року померла мати позивачів ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 3/5 частин житлового будинку 209 по вулиці Машинній м. Запоріжжя. Крім них, на момент смерті їх матері ОСОБА_6, були інші спадкоємці за законом першої черги, а саме її батьки: ОСОБА_7, яка померла 18 лютого 2014 року та ОСОБА_8, який помер 09 січня 2016 року, та які фактично прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані з померлою за однією адресою, але своїх спадкових прав вони не оформляли. На даний час, окрім позивачів, інших спадкоємців 1-ї черги за законом немає, а тому вони, як особи, які фактично прийняли спадщину після смерті їх матері, з якою вони разом проживали та були зареєстровані за однією адресою, звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, у видачі яких їм було відмовлено, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.11.2017р., 06.09.2017р., 12.12.2017р., так як ними не надано документів, що підтверджують родинні відносини, а також не надано документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, та нотаріусом було роз?ясненоїх право звернутися до суду із відповідним позовом.Оскільки іншим способом захистити своє право на спадкове майно вони не мають можливості,вимушені звернутися до суду із даним позовом та просять встановити факт родинних відносинїх матері ОСОБА_6 з померлою 18.02.2014 року ОСОБА_7 і померлим 09.01.2016 року ОСОБА_8, а саме, що ОСОБА_6 є їх дочкою, та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ?(одній другій) часткикожній з 3/5(трьох пятих) часток житлового будинку № 209 по вулиці Машинній м. Запоріжжя Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті їх матері ОСОБА_6, яка померла 03 лютого 2010 року.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні, кожна окремо, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснили, що їх матері ОСОБА_6 належали 3/5 часток житлового будинку 209 по вул. Машинній м. Запоріжжя. Мати померла 03.02.2010 року. Після її смерті в будинку продовжувати проживати її батьки баба та дід позивачів ОСОБА_7, яка померла 18.02.2014року, та ОСОБА_8, який помер 09.01.2016 року. Вони фактично прийняли спадщину після померлої дочки, оскільки були зареєстрованими та постійно проживали у будинку разом із спадкодавцем, але свого часу спадкові права на будинок не оформили.Після смерті їх матері ОСОБА_6 вони не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а коли померли баба та дід звернулися для оформлення своїх спадкових прав, але виявилося, що в документах матері є деякі невідповідності, які позбавляють нотаріуса встановити факт родинних відносин між їх померлою матір?ю ОСОБА_6 та її померлими батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також, у них відсутній оригінал свідоцтва про право власності на спірний будинок.Їм відомо, що були заповіти бабусі та дідуся на належні їм земельні па, які успадкували їх тітка - старша сестра їх матері ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та суду пояснила, що вона є старшою сестрою матері позивачів ОСОБА_6.Їх батьки проживали без офіційної реєстрації шлюбу аж до 1976 року, а тому коли у селі народилася її молодша сестра, в її свідоцтві про народження батько записаний як просто ОСОБА_8, а в імені матері допущена помилка замість ОСОБА_9 записано ОСОБА_7, але вона точно знає, що померла 03.02.2010 року ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та є її рідною сестрою і вони проживали однією сім»єю. Свого часу батьки склали заповіт на її ім.»я на земельний пай, та на частку будинку, в якій проживала її сестра ОСОБА_6 із своїми дітьми, а також в якому проживали її батьки, вона не претендує. У вказаному будинку батьки проживали з 2008 року по день смерті, разом із ними проживала померла ОСОБА_6 та позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В подальшому відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, про дату, час і місце якого була повідомлена своєчасно та належним чином, не з»явилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності(а.с.77 т.3)

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та також підтвердила, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є їх родичами, вони постійно проживали в спірному будинку зі своєю матір»ю ОСОБА_6, а також з бабусею та дідусем. Вона ніякого відношення до цього будинку не має і на нього не претендує.В подальшому відповідач ОСОБА_4 в судове засідання, про дату, час і місце якого була повідомлена своєчасно та належним чином, не з»явилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності(а.с.76 т.3)

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Першої Запорізької державної нотаріальної конторив судове засідання не з?явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надана заява, відповідно до змісту якої вбачається, що проти задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 не заперечують, просять розглянути справу без їх участі(т.1 а.с.197).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не з?явилась. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надана заява, відповідно до змісту якої вбачається, що проти задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 не заперечує, просить розглянути справу без її участі(т.1 а.с.59-60).

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців)(ст.1216 ЦК України). У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини(ч.3 ст. 1223 ЦК України).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС №166552, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 04.02.2010 року, ОСОБА_6 померла 03 лютого 2010 року у м. Запоріжжі(т.1 а.с.10).

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її(ч.1 статті 1268 ЦК України).

Як вбачається з копії спадкової справи №308/2016 (після померлої 03.02.2010 року ОСОБА_6І.), заведеної Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2М.(т.2 а.с.2)

Згідно свідоцтв про народження серії ІІІ-ЖС №277224, серії ІІ-ЖС №473546 ОСОБА_1 народилася 15.12.1984 року, ОСОБА_2 народилася 30.09.1982 року та їх матір?ю у свідоцтвах вказана ОСОБА_6, батьком ОСОБА_10(т.1 а.с.12,13).Таким чином, на підставі достовірних та належних доказів в судовому засіданні підтверджений той факт, що позивачі є дітьми померлої ОСОБА_6, а отже, у відповідності до ст. 1261 ЦК України після її смерті є спадкоємцями першої черги за законом.

У відповідності до п.п.4.15,4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №1009 від 17.12.1990 року, 3/5 часток житлового будинку 209 по вул. Машинній м. Запоріжжя належать на праві особистої власності ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Заводської районної Ради народних депутатів №372/1 від 20.09.1989 року замість Договору купівлі-продажу, посвідченого 10ю Запорізькою нотконторою 07.04.1982 року реєстровий номер 3-2068(а.с.18), що також підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 21.12.1991 року(т.1 а.с.20).

Нормою ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З інформації від 23.01.2017 року за № 04-07/3/187, наданої нотаріусу Департаментом реєстраційних послуг вбачається, що ОСОБА_6 з 14.06.1982 року до 20.02.2010 року(померла 03.02.2010р.) була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За цією ж адресою, зокрема, значаться зареєстрованими: ОСОБА_2 з 30.11.1999 року по теперішній час, ОСОБА_1 з 13.11.2001 року по теперішній час, ОСОБА_8 з 15.07.2008 року по 16.02.2016 року, ОСОБА_7 з 15.07.2008 року по 16.02.2016 року(т.1 а.с.11).

Отже, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті їх матері ОСОБА_6.Окрім них, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за життя, також прийняли спадщину після смерті їх дочки ОСОБА_6, але своїх спадкових прав не оформили.

Положеннями ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.09.2017 року, державний нотаріус Першої Запорізької державної нотаріальної контори на прохання ОСОБА_2 видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку з 3/5 часток житлового будинку 209 по вулиці Машинній у м. Запоріжжі, після померлої 03.02.2010 року ОСОБА_6 відмовив у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначену частину будинку(т.1 а.с.15).

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.09.2017 року, державний нотаріус Першої Запорізької державної нотаріальної контори на прохання ОСОБА_1 видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку з 3/5 часток житлового будинку 209 по вулиці Машинній у м. Запоріжжі, після померлої 03.02.2010 року ОСОБА_6 відмовив у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначену частину будинку(т.1 а.с.16). Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2107 року державний нотаріус Першої Запорізької державної нотаріальної контори на прохання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку з 3/5 часток житлового будинку 209 по вулиці Машинній у м. Запоріжжі, після померлої 03.02.2010 року ОСОБА_6 відмовив їм у видачі свідоцтв у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на майно(т.1 а.с.253,256).

Положеннями ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №638405 ОСОБА_11 народилася 04.04.1959 року, батьком в свідоцтві вказаний ОСОБА_8, матір?ю ОСОБА_7(т.1 а.с.25).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_12(рос.), який народився 01.10.1928 року, 07 лютого 1976 року уклав шлюб із ОСОБА_13(рос.), яка народилася 11.10.1926 року, дружині присвоєно прізвище ОСОБА_12(т.1 а.с.27).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС №419103 ОСОБА_10 уклав шлюб із ОСОБА_11, якій після шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_10(т.1 а.с.26).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснив, що він є хрещеним батьком позивача ОСОБА_1, знає її та її сестру ОСОБА_2 з дитинства, знайомий з їх батьками і дідом та бабою. Позивачі все життя проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше там проживали і їх мати ОСОБА_6, і їх дід та баба, але вони всі померли. Відносини між всіма були добрі. Йому відомо, що померлі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були батьками ОСОБА_6 та проживали разом з нею, мали ще одну дочку відповідача ОСОБА_15. У нього ніколи не виникало сумніву щодо їх родинних звязків, але зараз з»ясувалося, що в документах маються якісь помилки.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він знає позивача ОСОБА_1, вона є його невісткою, а також знає відповідачів, відносини між ними дружні. Позивачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 із дня свого народження, їх дід та баба ОСОБА_8 приїхали до них жити у 2008 році, оскільки їх мати ОСОБА_6, яка є дочкою померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, почала хворіти. Старша дочка ОСОБА_8 та старша сестра померлої ОСОБА_6 ОСОБА_3 також приїжджала до них. Йому достовірно відомо і він може підтвердити, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочками померлої ОСОБА_6, а вона є дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Вони завжди спілкувалися між собою як рідні люди, батьки називали ОСОБА_6 дочкою, а вона їх матір»ю та батьком та ні у кого не виникало сумніву щодо їх родинних зв»язків.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що позивач ОСОБА_2 є його дружиною, ОСОБА_1 є її рідною сестрою. Також, він знайомий із тіткою позивачів ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_4 З 2008 року він був знайомий з матір»ю своєї дружини ОСОБА_6 та її дідом і бабою, які проживали всі разом з одному будинку. З цього часу він часто бував у них вдома, відносини в сім»ї були добрі. Йому відомо, що ОСОБА_3 є сестрою матері позивачів, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_6, яка при спілкуванні завжди називали їх батьком та матір»ю, а вони її дочкою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, та підтверджено належними та допустимими доказами, що померла 03.02.2010 року ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7.Згідно свідоцтву про смерть серії І-ЖС №346476 ОСОБА_8 помер 09.01.2016 року у м. Запоріжжі, про що Відділом ДРАЦС Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис №47(т.1 а.с.31).Згідно свідоцтву про смерть серії І-ЖС №288809 ОСОБА_7 померла 18.02.2014 року у м. Запоріжжі, про що Заводським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №65(т.1 а.с.24).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) заповіти від імені померлої ОСОБА_6 відсутні.Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6, звернулися до нотаріуса з питання оформлення своїх спадкових прав, але внаслідок відсутності оригіналу свідоцтва на право власності на будинок вони позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме, на 3/5 частину житлового будинку № 209 по вул. Машинній м. Запоріжжя, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2017 року та 12.12.2017 року державного нотаріуса Першої Запорізької нотаріальної контори ОСОБА_18М.(т.1 а.с.15,16,т.2 а.с.253,256).Отже, позивачі з обєктивної причини позбавлені можливості захистити своє право власності на спадкове майно у встановленому досудовому порядку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людина (наприклад, рішення у справі «СпорронгіЛьоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1, зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, так як в судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів достовірно встановлено, що позивачі, як спадкоємці за законом 1-ї черги після смерті їх матері ОСОБА_6, вважаються такими, що прийняли спадщину у відповідності до норм ч.3 ст. 1268 ЦК України та звернулися до нотаріальної контори за отриманням свідоцтв про право на спадщину за законом, але виникла ситуація, при якій вони не можуть оформити спадщину у нотаріуса на нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з неможливістю подати нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві,їх матері ОСОБА_6. Отже, позивачі позбавлені можливості іншим шляхом, окрім судового, захистити свої спадкові права. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що визнання за позивачами в порядку спадкування за законом права власності на ? частину за кожною з 3/5 частин житлового будинку №209 по вулиці Машинній м. Запоріжжя, після померлої 03 лютого 2010 року їх матері ОСОБА_6, не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому їх позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5,12, 81, 82,83, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 69021, м. Запоріжжя, вул. Машинна, буд. 209, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: 69021, м. Запоріжжя, вул. Машинна, буд. 209, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: 69121, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3), ОСОБА_4(зареєстроване місце проживання: 69121, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Запорізька державна нотаріальна контора( місцезнаходження: 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 3в), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5(місцезнаходження: 69035, АДРЕСА_3) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з померлою 18.02.2014 року ОСОБА_9 і померлим 09.01.2016 року ОСОБА_8, а саме, що ОСОБА_6 є їх дочкою.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?(одну другу) частку з 3/5(трьох пятих) часток житлового будинку № 209 по вулиці Машинній м. Запоріжжя Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла 03 лютого 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?(одну другу) частку з 3/5(трьох пятих) часток житлового будинку № 209 по вулиці Машинній м. Запоріжжя Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла 03 лютого 2010 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області або через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.03.2018 року.

Суддя Андрюшина Л.А.