АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3716/17 22-ц/774/603/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/773/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ Суха Балка»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2017 року, яке ухвалене суддею Борис О.Н. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» (надалі - ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка») про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що її батько, ОСОБА_5, у період з 29 березня 1956 року по 02 грудня 1957 року працював підземним лопаточником, підземним помічником машиніста вантажної машини, підземним люковим - проважатим у шахті "Центральна" РУ ім.Фрунзе треста 'Ленінруда" та з 10 вересня 1960 року по 01 жовтня 1968 року - підземним люковим - проважатим, підземним скреперистом, підземним скреперистом з веденням вибухових робіт у шахті ім.Фрунзе РУ ім.Фрунзе треста "Ленінруда" (на теперішній час - ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»).

В результаті тривалої роботи в підземних умовах у її батька виник хронічний бронхіт, який був визнаний професійним захворюванням.

05 вересня 1994 року був складений Акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння). Згідно виписки із акта ЛТЕК від 12 жовтня 1994 року, виданим профпатологічною МСЕК, ОСОБА_5 було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково по пиловому бронхіту 1 ст.

В Акті розслідування хронічного професійного захворювання від 05 вересня 1994 року вказано вину керівництва шахти ім.Фрунзе рудника Суха Балка (на теперішній час - ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка») у виникненні у ОСОБА_5 професійного захворювання.

На фоні хронічного пилового бронхіту в наступні роки у її батька розвинувся рак верхньої частини правої легені.

Довідкою МСЕК від 08 січня 2004 року її батьку було встановлено 80% втрати професійної працездатності безстроково.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_5 помер.

Згідно Акту посмертної медичної експертизи по встановленню причинного зв'язку між смертю та профзахворюванням від 18 червня 2004 року, виданого МСЕК № 2. встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням пиловим бронхітом.

Смертю її батька, ОСОБА_5, їй завдано моральної шкоди, оскільки вона втратила рідну їй людину, яку дуже любила і поважала. За життя її батько постійно піклувався про неї, підтримував у складних життєвих ситуаціях. Смерть її батька призвела до того, що вона постійно перебуває у пригніченому моральному стані, адже думки про його смерть не залишають її навіть до теперішнього часу. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 320 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на її користь без утримання податків та зборів.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на користь держави судові витрати у розмірі 640,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 14 листопада 2017 року заява відповідача ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, відповідач вважає, що батько позивачки помер у зв'язку з загальним захворюванням на рак, що не пов'язано з професійним захворюванням. При цьому, на його думку, матеріали справи не містять належних доказів щодо спричинення моральної шкоди позивачу, відсутній причинний зв'язок між завданою шкодою та протиправною поведінкою відповідача, а визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим.

Позивач ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу та докази його направлення іншим учасникам справи, в якому зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим, просила суд залишити апеляційну скаргу ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» без задоволення.

Позивач ОСОБА_1, будучи завчасно належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи (а.с. 109), в судове засідання не з'явилася, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 (а.с. 111-112), що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

В судове засідання з'явилась представник відповідача ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» - ОСОБА_9 (провідний юрисконсульт юридичного відділу Дирекції з правових питань ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»), яка не була допущена колегією суддів до участі у справі, оскільки, нею не було надано суду доказів наявності у неї повноважень на представництво інтересів юридичної особи у суді апеляційної інстанції при розгляді цивільної справи, яка не відноситься до категорії малозначних (ціна даного позову - 320 000,00 грн.), як це передбачено пунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України № 1401-VIII від 2 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та ч. 2 ст. 58 ЦПК України.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що батько позивачки ОСОБА_5, у період з 29 березня 1956 року по 02 грудня 1957 року працював підземним лопаточником, підземним помічником машиніста вантажної машини, підземним люковим - проважатим у шахті "Центральна" РУ ім.Фрунзе треста «Ленінруда» та з 10 вересня 1960 року по 01 жовтня 1968 року - підземним люковим - проважатим, підземним скреперистом, підземним скреперистом з веденням вибухових робіт у шахті ім.Фрунзе РУ ім.Фрунзе треста "Ленінруда" яке є структурним підрозділом ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»); з 03 жовтня 1968 року по 05 квітня 1988 року - пробонабирачем в шахті у Ленінському воєнізованому гірничорятувальному загоні.

В результаті тривалої роботи в підземних умовах у ОСОБА_5 виник хронічний бронхіт, який був визнаний професійним захворюванням, про що, 05 вересня 1994 року був складений Акт розслідування хронічного професійного захворювання. Згідно виписки із акта ЛТЕК від 12 жовтня 1994 року, виданої профпатологічною МСЕК, ОСОБА_5 було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково по пиловому бронхіту 1 ст.

Згідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05 вересня 1994 року вказано вину керівництва шахти ім.Фрунзе рудника Суха Балка (на теперішній час - ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка») та Тернівського воєнізованого гірничорятувального загону у виникненні у ОСОБА_5 професійного захворювання.

На фоні хронічного пилового бронхіту у ОСОБА_5 розвинувся рак верхньої частини правої легені. Довідкою МСЕК від 08 січня 2004 року ОСОБА_5 було встановлено 80% втрати професійної працездатності безстроково.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно Акту посмертної медичної експертизи по встановленню причинного зв'язку між смертю та профзахворюванням від 18 червня 2004 року, виданого МСЕК № 2. встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням пиловим бронхітом (а.с. 24-28).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника внаслідок професійного захворювання та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має право, передбачене ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька внаслідок отриманого ним професійного захворювання на підприємстві відповідача ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка».

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім'ї смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім'ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПрАТ «Євраз Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві - дочці померлого, оскільки у зв'язку зі смертю батька позивача від профзахворювання, вона переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, для поновлення якого їй необхідні додаткові зусилля.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» стосовно того, що судом не враховано той факт, що при житті батькові позивача було встановлено професійне захворювання, а саме пиловий бронхіт першої ст., а його смерть настала внаслідок загального захворювання, а саме - рак легень, оскільки, згідно Акту посмертної медичної експертизи по встановленню причинного зв'язку між смертю та профзахворюванням від 18 червня 2004 року, виданого МСЕК № 2, встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням - пиловим бронхітом.

Також, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про те, що відсутня наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Так, згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Крім того, Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 05 вересня 1994 року встановлено вину керівництва шахти ім.Фрунзе рудника Суха Балка (нині Приватне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка») у виникненні у ОСОБА_5 професійного захворювання.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - доньці померлого.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» щодо недоведеності позивачем факту спричинення позивачу моральної шкоди та недотримання вимог розумності, справедливості та співмірності при визначенні розміру моральної шкоди, так як матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів щодо спричинення позивачу моральної шкоди в результаті смерті її чоловіка, внаслідок професійного захворювання.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди необґрунтований та значно завищений не відповідають дійсності, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд повно та всебічно дослідив обставини справи та дав їм належну оцінку.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: