Провадження № 2/752/2667/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

14.02.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 31 грудня 2016 року на перехресті вул. Байкової та вул. М.Грінченка в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Тойота Авенсіс" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 під його керуванням. Внаслідок зіткнення автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 23.10.2017 р., ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідалльність відповідача була застрахована ПАТ "НАСК "Оранта" на підставі полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/0366409.

Позивач звернувся до страховика з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування. Враховуючи розмір оціненої шкоди, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, страхове відшкодування у розмірі 57 433,79 грн. було сплачене позивачу страховиком 08.06.2017 р. Решта коштів, що відповідають розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, підлягають стягненню з відповідача.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 12 510,40 грн. втрати товарної вартості належного йому автомобіля, 6 000 грн. витрат на правову допомогу, що надавалася позивачу при розгляді матеріалів адміністративного правопорушення, 6 000 грн. витрат на правову допомогу для отримання відшкодування завданої шкоди, 6 629,25 грн. витрат на оплату таксі, яким позивач був змушений користуватись у зв"язку з неможливістю користуватися власним автомобілем, 1 500 грн. витрат на проведення оцінки збитків СОД ФОП ОСОБА_3, 350 грн. витрат на надання довіреності за допомогою послуг приватного нотаріуса КМНО Макухою О.О., а також 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом.

Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 31 грудня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Тойота Авенсіс" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 23 жотня 2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 10, 13).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративнеправопорушення, які набрали законної сили, є обов"язковими для суду, що розгядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля марки «Тойота Кемрі», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з Висновком щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, № 673/10-17 від 16.01.2017 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля «Тойота Кемрі» у результаті пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 99 968,45грн. (а.с. 23).

Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з Полісом № АК/0366409.

Позивач зазначає, що він звернувся до страховика з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування. Враховуючи розмір оціненої шкоди, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, страхове відшкодування у розмірі 57 433,79 грн. було сплачене позивачу страховиком 08.06.2017 р.

Позивач просить стягнути з відповідача величину втрати товарної вартості автомобіля "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 12 510,40 грн. На підтвердження розміру завданої шкоди посилається на висновок № 673/10-17 від 16.01.2017 р.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1., п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Закон визначає, що страховик не відшкодовується втрату товарної вартості, тому така складова підлягає стягненню з винної особи, якою заподіяно майнову шкоду - з відповідача ОСОБА_2

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

У п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку, оформленого висновком № 673/10-17 від 16.01.2017 р., ОСОБА_1 сплачено 1 500 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 673 від 27.10.2017 р. (а.с. 34)

Ці витрати позивач поніс для відновлення свого порушеного права, тому зазначена сума також підлягає стягненню з відповідача.

Суд вважає, що від відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 6 629,25 грн. витрат на оплату послуг таксі, яким він був змушений користуватись у зв"язку з неможливістю користуватися власним автомобілем. Такі витрати, на думку суду, не пов'язані з розглядом зазначеної цивільної справи.

У позовній заяві ОСОБА_1 також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно з ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає, що доводи позивача про відшкодування моральної шкоди як власнику пошкодженого майна знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Автомобіль позивача зазнав суттєвих пошкоджень, і він був позбавлений можливості використовувати його.

При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки пошкоджено його майно та завдані незручності в повсякденному житті. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, враховується і те, що тяжких наслідків у результаті дорожньо-транспортної пригоди для позивача не настало, а страхова компанія частково відшкодувала майнову шкоду ще до звернення позивача до суду з позовом.

З урахуванням наведеного та вимог закону стосовно врахування принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині - в сумі 3 000 гривень. Такий розмір відповідає характеру та обсягу страждань, яких ОСОБА_1 зазнав у результаті дорожньо-транспортної пригоди та завданих збитків.

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача 6 000 грн. витрат на правову допомогу, що надавалася йому при розгляді матеріалів адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, понесення яких підтверджується меморіальним ордером № МАВ2217275 від 16.11.2017 р., договором про надання юридичних послуг 1/01/17 від 09.01.2017 р. та актом виконаних робіт від 28.10.2017 р. до договору про надання юридичних послуг 1/01/17 від 09.01.2017 р.

Також просить стягнути з відповідача 6 000 грн. витрат на правову допомогу, пов"язану із отриманням відшкодування звданої шкоди, понесення яких підтверджується меморіальним ордером № МАВ2217607 від 16.11.2017 р. та договором про надання юридичних послуг від 16.11.2017 р.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За положеннями частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати позивача на правничу допомогу документально підтверджені та доведені, а тому такі вимоги також підлягають задоволенню.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 1 280 грн. судового збору.

Керуючись статтями 22, 23, 988, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, статтями 34-37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280 - 282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Узин Білоцерківського району Київської області, іден. номер НОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 12 510 грн. 40 коп. втрати товарної вартості транспортного засобу, 1500 грн. витрат на проведення оцінки, 12 000 грн. вартості надання правничої допомоги, 350 грн. вартості послуг приватного нотаріуса, 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1280 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: