Справа № 541/2717/17
Провадження №2/541/240/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 лютого 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю: секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок,

встановив:

В грудні 2017 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з вищевказаним позовом в якому просила визнати право власності за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в с.Велика Обухівка Миргородського району Полтавської області по вул.Береговій, 20. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 грудня 2011 року помер її чоловік ОСОБА_4, який на момент смерті проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного проживання ними був збудований будинок з господарськими будівлями в якому вони проживали. Будучи головою домогосподарства чоловік позивачки за свого життя не оформив права власності на будинок та відповідно не отримав на нього правовстановлюючий документ. За усною домовленістю, враховуючи розмір особистих грошових та трудових вкладень в створення спільного майна (будинку) дійшли згоди про те, що частка чоловіка в спільному будинку становить 1/4, а частка позивача 3/4. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно з яким заповів свою 1/4 частину будинку №20 по вулиці Береговій в с.Велика Обухівка Миргородського району Полтавської області позивачу. У звязку з тим, що померлий не оформив на своє імя свідоцтво про право власності на частку даного будинку, позивач ОСОБА_1, яка є одним із спадкоємців за заповітом, не може отримати свідоцтво про право на спадщину та вільно розпорядитися спадковим майном, тому звернулася до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнали у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що 07 грудня 2011 року помер ОСОБА_4 чоловік позивача, який на момент смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про одруження та довідкою виконавчого комітету Великообухівської сільської ради Миргородського району № 262 ( а.с. 4, 6, 7). Після його смерті залишилося спадкове майно до складу якого також входить 1/4 частка будинковолодіння № 20 по вулиці Береговій в селі Велика Обухівка Миргородського району, що підтверджується витягами з погосподарської книги № 4 Великообухівської сільської ради Миргородського району за 1980-1982 року та 2011-2015 роки, згідно з якими домогосподарство на території сільської ради в с.В.Обухівка Миргородського району обліковане за ОСОБА_4 (а.с.11-14), копією технічного паспорта на будинок № 20 по вулиці Берегова в с.Велика Обухівка, згідно з яким в розділі «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» вказаний рік побудови житлового будинку та господарських споруд 1974-1976 роки (а.с. 17-18). Згідно з довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 07 серпня 2017 року № 351-Т право власності станом на 31.12.2012 року на будинок № 20 по вулиці Береговій в с.В.Обухівка Миргородського району не зареєстроване (а.с. 16). Відповідно довідки Великообухівської сільської ради № 339 свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на вищезазначений будинок не отримувалось (а.с. 8). Позивач є одним із спадкоємців після смерті чоловіка за заповітом (а.с.24), прийняла свою частину спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.42-64), але спадкове майно будинок, позивачка не змогла юридично оформити на себе у нотаріуса по тій причині що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній (а.с. 15).

Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

У відповідності з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає позивачу оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідачів на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 335, 392, 1218, 1269 ЦК України, ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 128, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, до ОСОБА_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання права власності на будинок.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в с.Велика Обухівка Миргородського району Полтавської області по вул.Береговій, 20.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_5