АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/2960/16-ц

Провадження № 22-ц/787/237/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Гордійчук С. О.

суддів: Григоренка М.П., Шимківа С.С..,

секретар судового засідання: Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року у справі №570/2960/16-ц, ухваленого в складі судді Красовського О.О., повний текст якого складено 09 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що 09 листопада 2015 року померла мати позивача ОСОБА_5, а після її смерті залишилось спадкове майно будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Медичній, 16 в с. Забороль Рівненського району Рівненської області.

20 листопада 2015 року позивач та його брат ОСОБА_6 звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері в установлений шестимісячний строк. Однак, нотаріус йому відмовив, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, що входить до складу спадкового майна.

28 квітня 2016 року ОСОБА_6 помер, спадкоємцями після його смерті є відповідачі, які не бажають надати йому правовстановлюючі документи на спадковий будинок у звязку з чим порушуються його права на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину будинковолодіння по вул. Медична, 16, що в селі Забороль Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку, господарських будівель та споруд № 16, по вул. Медична, в селі Забороль Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 (померла 09 листопада 2015 року).

Рішення суду мотивовано тим, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5Д були лише ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_6, частка у спадковому майні кожному становить по 1/2 частині.

В апеляційній скарзі, поданій 12 грудня 2017 року до Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 вважає, що неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом не свідчить про порушення його прав як спадкоємця. Суд, ухваливши вказане рішення, взяв на себе повноваження нотаріуса з видачі документу про право власності на майно без законних на те підстав, що спростить для позивача порядок проведення реєстрації права власності на частину нерухомого майна.

15 січня 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що оскаржуване судове рішення є законними і обґрунтованими, прийняте відповідно до норм чинного законодавства. Зазначає, що 20 листопада 2015 року разом з братом ОСОБА_6 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. 28 квітня 2016 року ОСОБА_6 помер. Вказує, що спадкоємці ОСОБА_6, відповідачі по справі, не надають йому правовстановлюючих документів на спірний будинок, що позбавляє його права оформити право власності на спадщину на 1/2 частину будинковолодіння .

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційного суду відповідає, а тому підстав для його скасування немає.

Судом установлено і ця обставина сторонами визнається, що після смерті ОСОБА_5, яка померла 09 листопада 2015 року, відкрилася спадщина на будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Медичній, 16 в с. Забороль Рівненського району Рівненської області який належав їй на праві приватної власності.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є її сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які 20 листопада 2015 року подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом.

Приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_7 за вказаними заявами 20 листопада 2015 року відкрито спадкову справу № 45/2015 після смерті ОСОБА_5 (а.с. 25-45).

Частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними (ст.1267 ЦК України).

Встановлено, що 28 квітня 2016 року ОСОБА_6 помер (а.с.11).

Частиною 1 ст.1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, в тому числі й на 1/2 частину спадкового майна, яка належала б померлому після смерті ОСОБА_5

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі частини п'ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Отже, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів, 13 травня 2016 року приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі пункту 4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, оскільки позивачем не надано жодних документів, які посвідчують право власності на спірний житловий будинок.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що винесена нотаріусом постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії унеможливлює оформлення спадщини у позасудовому порядку ОСОБА_1, а тому позовні вимоги про визнання права власності на1/2 частини спірного домоволодіння є обґрунтовані, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 375, ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 лютого 2018 року.

Головуючий :

Судді :