Справа № 274/5087/17
Провадження № 2/0274/1000/18
Рішення

Іменем України

28.02.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, згідно якого просить суд розірвати зареєстрований 06.04.2012 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ,шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, актовий запис № 85.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, тобто до 01.10.2030 року.

В обґрунтування пред"явлених вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося через втрату взаємного почуття любові, поваги та довіри , мають різні погляди на сім"ю та ведення спільного господарства. Більше року подружні стосунки припинено.

Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов"язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, тому також просить суд стягнути з нього аліменти в судовому порядку.

В підготовче судове засідання сторони не з"явилися . Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем , а також стягнути аліменти згідно відзиву відповідача.

Відповідач в підготовче судове засідання не з"явився, надав заяву про визнання позову.

Заяви сторін долучені до матеріалів справи.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони 06.04.2012 року зареєстрували шлюб у Бердичівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області , про що зроблено відповідний актовий запис №85 ( а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2( а.с.9).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу , суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 180 , ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовий сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи ту обставину, що відповідач згідно поданої ним заяви позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав повністю , а також те, що ОСОБА_2 є молодою, працездатною людино, інших утриманців немає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,189,197-200,206,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112,181,183 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повінстю.

Шлюб, зареєстрований Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області 06.04.2012 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 85 , розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 1000 ( одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 01.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

сторони :

позивачка : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, НОМЕР_1.

відповідач : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає ІНФОРМАЦІЯ_7.

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2018 року.

Головуючий