Справа № 382/1054/17
Провадження №4-с/382/6/18
У Х В А Л А

Іменем України

26.02.2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3, в котрій просив визнати виконавчі провадження неправомірними та зобовязати державного виконавця усунути порушення, оскільки постанови державного виконавця підлягають скасуванню, а виконавчі листи поверненню до Яготинського районного суду, як такі що не підлягають виконанню, в котрій зазначив, що 26 жовтня 2017 року Яготинським районним судом Київської області винесено заочне рішення, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі ? частини його доходу до досягнення дітьми повноліття та 2000 гривень на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною чотирьох років. Згідно даного заочного рішення було видано виконавчі листи, в тому числі стягнення судового збору. При цьому, ОСОБА_1 сплачує добровільно кошти на утримання дітей. На даний час щодо зазначеного заочного рішення, подано заяву про перегляд заочного рішення та рішення по даній заяві не прийнято. Так, рішення суду відповідно до ст..273 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Тому, державний виконавець не мав права виконувати рішення суду, оскільки воно не набрало законної сили та в матеріалах справи на підставі яких було винесено рішення, міститься довідка, що стану здоровя дитини, яка є неправдивою. З таких обставин, виконавчі листи є неправомірними, а тому не підлягають до виконання, а підлягають поверненню, підстав для зупинення їх виконання не має. Тому, державним виконавцем проводяться неправомірні дії з приводу примусового виконання вказаного рішення суду, виявлення майна боржника, його місця роботи, направлення за його новою адресою листів та постанов про відкриття провадження, накладення арешту на автомобіль.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги.

Представник Яготинського районного відділу державної виконавчої служби заперечував проти даної заяви, зазначивши, що на виконання до відділу ДВС надійшло не заочне рішення суду, а виконавчі листи щодо стягнення аліментів і судового збору та були направлені з усіма необхідними реквізитами, сумніву в їх неналежності не викликало та вони відповідали вимогам зазначеним в Законі України «Про виконавчий збір» і на підставі вимог зазначеного Закону, були відкриті по ним виконавчі провадження. Після чого були виконані необхідні дії після відкриття виконавчого провадження для встановлення суми, яка підлягає стягненню по аліментах на утримання дітей. Боржником до ВДВС не надано доказів добровільної сплату аліментів чи судового збору. Підстав для закриття виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вбачалося. Що стосується судового збору та виконавчий лист повернуто, в звязку з неможливістю зясування місцезнаходження боржника.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти даної скарги, мотивуючи це тим, що скарга є необґрунтованою та не ґрунтується на нормах чинного законодавства України. Рішення суду набрало законної сили і тому були видані виконавчі листи, які підлягають до виконання. При цьому ЦПК України визначає порядок розгляду заочного рішення. На даний час вказане заочне рішення є не скасованим. При цьому є незрозумілим, які саме дії чи бездіяльність оскаржується державного виконавця і які норми Закону ним порушено.

Перевіривши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст. 272 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданного судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1,2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В силу ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" , виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання; боржника визнано банкрутом; Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; юридичну особу - боржника припинено; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом…

Відповідно до ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення, яке зобовязує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2017 року Яготинським районним судом Київської області винесено заочне рішення, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі ? частини його доходу до досягнення дітьми повноліття та 2000 гривень на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною чотирьох років. 26 жовтня 2017 року видано виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей, які підлягають негайному виконанню в межах стягнення суми платежу за один місяць. 26 жовтня 2017 року видано виконавчий лист про стягнення судового збору, в якому зазначено, що рішення набрало законної сили 20.11.2017 року. По даним виконавчим листам відкрито виконавчі провадження та державним виконавчем проведено виконавчі дії відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 22 грудня 2017 року, виконавчий лист про стягнення судового збору повернуто через неможливість з'ясувати місцезнаходження боржника. Виконавчі провадження не місять постанови про накладення арешту на автомобіль заявника. Заяву про перегляд заочного рішення подано після встановленого строку на оскарження заочного рішення, оскільки в скарзі зазнчено, що датована 2 лютого 2018 року вказана заява з додатками направлена на адресу суду. На даний час заочне рішення не скасоване.

Отже, виключна процедура виконання рішень суду, за якими боржника зобов'язано вчинити певні дії, у відповідності до вимог ст.ст.3, 4, 24, 25-27 Закону України "Про виконавче провадження", не містить та не може містити виключення для певних суб'єктів правовідносин. Таким порядком визначено чіткий перелік дій державного виконавця, незалежно від того, хто є особою боржника-фізична, юридична особа, орган місцевого самоврядування, чи певна посадова особа.

При цьому, заочне рішення суду набирає законної сили, якщо відповідачем не направлено на адресу суду заяву про перегляд заочного рішення та встановлюється відповідний строк на вказане оскарження, оскільки у рішенні Яготинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року зазначено строк 10 днів з моменту отримання рішення суду. При цьому на копії данного рішенні зазначено, що воно вступило в законну силу 26 листопада 2017 року. При цьому, в скарзі зазначається, що відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення після встановленого строку на оскарження заочного рішення, оскільки в скарзі зазначено, що датована 2 лютого 2018 року вказана заява з додатками направлена на адресу суду. На даний час заочне рішення не скасоване.

Крім цього, ЦПК України не передбачає визнання неправомірним виконавчого провадження чи виконавчого листа, а лише передбачає визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню за певних підстав .

Враховуючи, що державним виконавцем у виключному порядку та в чіткій послідовності було вжито заходів примусового виконання рішення суду, підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконання по яким відкриті виконавчі провадження не має підстав, оскільки вони були видані на підставі рішення суду, яке як зазначено на його копії, вступило в закону силу 26.11.2017 року на даний час не скасоване, виконавчі листи відповідають вимогам ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» та з цих підстав визнання виконавчих проваджень не правомірними не має підстав.

Таким чином, враховуючи вище зазначене, а також те, що законом чітко визначені підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, рішення не скасовано та не змінено, кошти боржником добровільно не сплачені та визначені в даній заяві підстави не можуть слугувати підставою для визначення вказаних виконавчих листів про стягнення аліментів такими, що не підлягають виконанню, дії державного виконавця слідували вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а тому зазначені обставини не можуть слугувати підставою для визнання неправомірними виконавчих проваджень, а тому суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.452 ЦПК України, судові витрати покладаються на заявника.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.447-453, 18, 430-432, 283, 284 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скаргиОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 704 (сімсот чотри) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Кисіль О.А.