Постанова

Іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 752/7526/15-ц

провадження № 61-5728св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Антонової Н. В. від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва у складі колегії суддів: Соколової В. В., Борисової О. В., Ратнікової В. М. від 23 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») про визнання дій неправомірними щодо нарахування заборгованості та списання неправомірно нарахованої заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 27 жовтня 2014 року між ним було підписано заяву-анкету на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків, відповідно до публічної пропозиції ПАТ АБ «Укргазбанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків та тарифного плану, розміщеного на офіційному сайті ПАТ АБ «Укргазбанк» у вільному доступі.

ОСОБА_3 також зазначив, що 19 січня 2015 року о 13 год. 54 хв. ним було здійснено зарахування готівкових коштів на рахунок у сумі 38 тис. грн, і тоді ж було здійснено операцію з розрахунку у мережі Інтернет за кордоном (у валюті - долар США), а саме переказ коштів на платіжну систему «Skill».

Підписуючи заяву-анкети, а також при проведенні аналогічних платіжних операцій, комісія за переказ коштів, незалежно від суми перерахування складала 00 грн 50 коп., однак 27 січня 2015 року йому на мобільний телефон надійшло повідомлення про наявність у нього заборгованості у розмірі 12 667 грн 40 коп., яка була нарахована банком, як комісія за переказ коштів, що становить 30 % від суми переказу, що встановлена з 20 січня 2015 року банком в односторонньому порядку.

Посилаючись на те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» незаконно, в односторонньому порядку підвищено комісію до 30 % від суми переказу, про що його не повідомлено за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуються зміни тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, позивач просив визнати дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо нарахування заборгованості у розмірі 12 667 грн 40 коп. неправомірними та зобов'язати останнього списати з його карткового рахунку вказану суму заборгованості.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо нарахування ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 12 667 грн 40 коп. неправомірними. Зобов'язано ПАТ АБ «Укргазбанк» списати з карткового рахунку ОСОБА_3 нараховану суму заборгованості у розмірі 12 667 грн 40 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що підтвердження повідомлення ОСОБА_3 про зміну тарифів внаслідок вчинення одностороннього правочину банком відсутні, у зв'язку із чим ПАТ АБ «Укргазбанк» неправомірно нарахувало позивачу суму комісії, виходячи із збільшеного її розміру.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що нарахування позивачу комісії за переказ коштів у розмірі 30 % від суми переказу, яка склала 12 667 грн 40 коп., здійснено з порушенням вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів», а тому зазначена сума не може вважатися заборгованістю та підлягає списанню з карткового рахунку ОСОБА_3

У липні 2016 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник вказує на те, що банком правомірно та без порушень вимог законодавства, відповідно до умов укладеного між сторонами договору здійснено нарахування комісії у розмірі 30 % від суми грошового переказу.

02 вересня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання дій неправомірними щодо нарахування заборгованості та списання неправомірно нарахованої заборгованості призначено до судового розгляду.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Статтею 388 ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 січня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судами встановлено, що 27 жовтня 2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було підписано заяву-анкету на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків та відкрито на його ім'я рахунок (а. с. 9-10).

19 січня 2015 року о 13 год. 54 хв. було здійснено зарахування готівкових коштів на рахунок позивача у сумі 38 тис. грн (а. с. 14).

Також судами встановлено, що того ж дня, ОСОБА_3 було здійснено переказ на платіжну систему «Skill» грошових коштів з його рахунку.

ПАТ АБ «Укргазбанк» було вчинено односторонній правочин до договорів на відкриття карткового рахунку, яким з 20 січня 2015 року змінено тарифи на обслуговування електронного платіжного засобу та встановлено тарифи на рівні 30 % від суми операції, на підставі якого за грошовою операцією, здійсненою позивачем 19 січня 2015 року, йому була нарахована комісія за операцією по рахунку у розмірі 12 667 грн 40 коп.

Частиною першою статті 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із частиною першою статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до пункту 14.10 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у строки та у спосіб, передбачений договором.

Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Згідно із частиною другою статті 32.3.2. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку.

Згідно з пунктом 8.3.1 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків сторони цього договору домовились, що Банк вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до Тарифів на послуги, що надаються держателю платіжної картки, шляхом вчинення одностороннього правочину Банку. Такий односторонній письмовий правочин Банку створює та/чи змінює відповідним чином права та обов'язки Банку та/або клієнта (і відповідно Держателів платіжної картки) за цим договором. Такий правочин набуває чинності з дати, вказаної в ньому.

Банк вправі вчиняти односторонні письмові правочини шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину Банку на дошках (дошці) об'яв Банку, що розміщуються в загальнодоступних для клієнтів місцях, а саме - операційній залі Банку, а також а мережі Інтернет на сайті Банку: www.ukrgasbank.com у розділі «Платіжні картки». Сторони погоджуються, що розміщений односторонній правочин Банку у спосіб, вказаний вище є письмовим одностороннім правочином Банку.

У кожному разі вчинення Банком одностороннього письмового правочину Банку, такий правочин розміщується (оголошується) Банком на дошках (дошці) оголошень та на сайті Банку за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни та доповнення до цього договору, та набуває чинності з дати, вказаної в ньому. У зв'язку з цим клієнт зобов'язується щомісячно відвідувати Банк, або заходити на відповідну сторінку сайту Банку у будь-який день поточного місяця з метою перевірки вчинення банком одностороннього письмового правочину. Невиконання клієнтом вказаного вище обов'язку не зупиняє набуття чинності одностороннім письмовим правочином банку з відповідними правовими наслідками, що випливають з такого одностороннього правочину (а. с. 17-20).

Таким чином, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшли правильного висновку про те, що, прийнявши в односторонньому порядку зміни до договору з 20 січня 2015 року, банк не дотримався вимог пункту 14.10 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», а також умов пунктів 8.3.1, 8.3.2 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків у частині повідомлення користувача не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, про такі зміни, у зв'язку зі чим ПАТ АБ «Укргазбанк» неправомірно нарахував ОСОБА_3 комісію у розмірі 12 667 грн 40 коп. Зміни до тарифів мали вступити в дію з 20 січня 2015 року, а позивачем розпорядження про переказ коштів було здійснено 19 січня 2015 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_3 з вищевикладених підстав.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф.Хопта

Ю.В.Черняк