Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

спр. № 336/6912/17

пр. № 2/336/575/18

м. Запоріжжя 2 березня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, вказавши, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1999 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбне життя з відповідачем припинене через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та взаємоповаги. Оскільки примирення неможливе, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

При цьому відповідач власною заявою проти позову не заперечувала, просила справу розглядати без її участі.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1999 року, про що слідує із відповідного свідоцтва про шлюб.

Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження названої дитини.

Згідно ст.110-112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, інші обставини життя сторін, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, бо як вбачається із пояснень позивача за позовом, сторони мають непорозуміння між собою, у звязку з чим подальше збереження шлюбу із відповідачем, таким чином, суперечить його інтересам, а це має істотне значення для вирішення спору, зважаючи на те, що на відновлення подружнього життя ніхто бажання не виявив, через що вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 квітня 1999 року Бучманівською селищною радою Олевського району Житомирської області, про що зроблено запис № 3.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін