Справа №265/7196/17
Провадження №2/265/257/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: Служба у справах дітей Лівобережного району,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в якому просить визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 54 в будинку 73 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу від 18 лютого 1999 року, посвідченого державним нотаріусом четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі №2-230, позивач є власником квартири АДРЕСА_1. В цій квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач по справі ОСОБА_2 разом із сином у 2015 році виїхала з квартири АДРЕСА_2 та не проживає у вказаній квартирі. Відомо, що вона отримала громадянство Російської Федерації, придбала квартиру, має там постійне місце проживання, її син відвідує дитячий садок за місцем проживання. Відповідач фактично не заперечує проти її зняття з реєстрації, однак приїхати до міста Маріуполь вона не має можливості. Посилаючись на законодавство України просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач та представник позивача до судового засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, проте в матеріалах справи є заява в якій вона просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей в Лівобережному районі, до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив максимально врахувати інтереси малолітньої дитини під час прийняття рішення по суті справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18 лютого 1999 року, посвідченого державним нотаріусом четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі №2-230.

Право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 також підтверджується реєстраційним свідоцтвом Маріупольського бюро технічної інвентаризації № 35395 від 18 лютого 1999 року.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Згідно довідки про склад родини від 11 жовтня 2017 року, виданої ПП «Житлофонд - 279», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Склад родини: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно акту від 06 грудня 2017 року, складеного головою КСН «Жемчужний» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 з моменту реєстрації, що підтверджують сусіди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірного будинку понад рік.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідачі, будучи зареєстрованими у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому, перешкоджають у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним будинком.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 82, 247, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: Служба у справах дітей Лівобережного району -задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування квартирою 54 в будинку 73 по вулиці Олімпійській в міста Маріуполі Донецької області.

3.Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5.Рішення складено 07 лютого 2018 року.

Суддя Щербіна А.В.