Номер провадження 2/754/1999/18
27 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в інтересах яких діє ОСОБА_1, про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 06.05.2006 року по 14.08.2017 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. У період перебування у шлюбі ними було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 на чотирьох осіб: вона, відповідач та двоє дітей. У подальшому відповідач свою частину у праві власності на квартиру подарував позивачці. З серпня 2016 року відповідач у квартирі не проживає, добровільно залишив її, забрав всі свої особисті речі, з того часу квартирою не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не сплачує. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивачка, яка одночасно діє в інтересах неповнолітніх третіх осіб, повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 06.05.2006 року по 14.08.2017 року.
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
У період перебування у шлюбі сторонами було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 на чотирьох осіб: позивачка, відповідач та їх двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.
У подальшому 27.09.2016 року відповідач подарував позивачці 11/100 частин квартири АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним договором дарування.
На даний час у квартирі зареєстровано чотири особи - позивачка, відповідач та їх двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується відповідною довідкою.
Згідно із ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім′ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з′ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім′ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Судом встановлено, що з серпня 2016 року відповідач ОСОБА_2 добровільно залишив спірну квартиру і на даний час у квартирі не проживає.
Той факт, що відповідач не проживає у спірній квартирі підтверджується, крім пояснень позивачки, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-актами ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер" від 26.09.2017 року, від 08.02.2018 року про те, що ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що він намагався вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою він не цікавиться.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки дані вимоги є підставними та обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, Конституцією України, ст. 405 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в інтересах яких діє ОСОБА_1, про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2018 року.

Головуючий: