Справа № 523/2497/18
Провадження №2-о/523/172/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Дяченко В. Г.

присяжних: ОСОБА_1,

ОСОБА_2

секретар судового засідання Правда Н. А.

за участю прокурора Пендей А.В.

лікаря - психіатра ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 С ОСОБА_5

у присутності особи, щодо якої вирішується питання надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14 у місті ОСОБА_5 цивільну справу за заявою головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради про госпіталізаціюу примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради звернувся до суду з заявою про госпіталізаціюу примусовому порядку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява обгрунтована тим, що 20.02.2018 року о 06 годин 30 хвилин був госпіталізований ОСОБА_4, йому поставлено діагноз: «Психотичний розлад, переважно маячний, в результаті вживання психоактивних речовин».

У судовому засіданні представник КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради лікар-психіатр ОСОБА_3, підтримала внесену до суду заяву та пояснила, щовперше психічний стан ОСОБА_4 змінився весною минулого року: був безглуздий у висловлюваннях, стверджував, що його переслідують сусіди, купив спеціальну апаратуру для виявлення «жучків», намагався знайти їх вдома, на роботі. У звязку з чим лікувався приватноу медичному центрі «Полінарі». Був виписаний з діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії». На фоні лікування стан хворого покращився, після виписки перший місяць приймав рекомендовану підтримуючу терапію, працював, вів звичний спосіб життя. Надалі відмовився від прийому терапії, вживав наркотичні речовини (кодеїнвмістний сироп, «солі»). Психічний стан начав поступово погіршуватись. 18.01.2018 року з суїцідальними намірами випив упаковку таблеток у звязку з чим був госпіталізований до реанімаціонного відділення. Після тривалого часу психічний стан почав поступово погіршуватись. У звязку з чим попросив рідних визвати КШД. По приїзду КШД під подушкою хворого була знайдена передсмертна записка, а також у хворого при собі був сироп від кашлю та порошок, схожий на наркотичну речовину. Зі слів хворого останній прийом наркотиків був за день до госпіталізації.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КНП "ООМЦПЗ" ООР від 21.02.2018 року ОСОБА_4 на момент огляду доступний малопродуктивному мовному контакту, на запитання відповідає не завжди по суті. Важко концентрує увагу на бесіді. Емоційно лабільний, на початку бесіди плаксивий, розгублений, раптово стає тривожний, переляканий, озлоблюється. Стверджує, що в останній час зявилась тривожність, відчуття небезпеки. Висловлює маячні ідеї переслідування, наявність обманів сприйняття заперечує. За характером вказаних психічних захворювань та суїцидальних проявах громадянин ОСОБА_4, потребує стаціонарного лікування, в той же час від добровільного лікування відмовляється.

У судовому засіданні ОСОБА_4 назвав своє прізвище, імя, по-батькові, чітко відповідав на питання судді, присяжних, прокурора та свого представника. Пояснив, що проживає разом з матірю та бабусею. Має вищу освіту, закінчив Політехнічний інститут в м. Одесі за спеціальністю системний адміністратор (ІТ-спеціаліст) та військову кафедру із званням молодшого лейтенанта запасу Після інституту 6 років працював по спеціальності. На даний час працює дизайнером у ресторанній мережі. Близько року назад стан здоров'я змінився: постійне безсоння, дратівливість дипресія. У зв'язку з чим звернувся по допомогу до лікаря. У період 28.08.2017 року по 18.09.2017 року лікувався в ПП «Медичний центр «Полінар». Після виписки самостійно приймав сироп від кашлю, пояснючи це тим, що таким чинов бориться із безсоницею. На питання головуючого по справі, щодо передсмертної записки, пояснив це тим, що хотів привернути до себе увагу і наміру покінчити життя самогубством у нього ніколи не було. На даний час готовий продовжувати самостійно лікуватись без допомоги сторонніх.

Суд звертає увагу на те, що під час пояснення ОСОБА_4, останній завчасно підготував свій виступ, вів себе адекватно, чітко та ясно формулював відповіді на запитання, розповідав все в хронологічному порядку.

У судовому засіданні лікар-психіатр не змогла пояснити чому викладені обставини у висновку комісії, щодо стану психічного здоров'я та поведінки ОСОБА_4, які відрізняються від поведінки в судовому засіданні, лише припустила те, що станом на 21.02.2018 року могла бути інша поведінка у хворого ніж на момент розгляду справи у суді.

Висновок комісії лікарів-психіатрів КНП «ООМЦПЗ» ООР, викладений в заключені №467 від 21.02.2018 року, про те, що ОСОБА_4 потребує госпіталізації порядку у психіатричний стаціонар в примусовому порядку, в звязку з суціїдальними діями, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Суд, оглянувши копію наданого представником лікувального закладу доказу та названого передсмертною запискою, заслухавши ОСОБА_4 з приводу записки, визнав його недостатнім для встановлення обставини наявності у ОСОБА_4 суціїдальних намірів.

Суд критично ставиться до твердження представника лікувального закладу про наявність психічних розладів у ОСОБА_4, до його госпіталізації з КШД в лікувальний заклад 20.02.2018 року, що на її думку підтверджується випискою з медичної карти хворого від 18.09.2017 року, виданої ПП «Медичний центр «Полінар» та перебуванням ОСОБА_4 на лікуванні в ООМЦПЗ з 23.01.2018 року по 16.02.2018 року, так як суду не надано достовірних доказів психічних розладів у ОСОБА_4 до його госпіталізації, визначених статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психічні розлади - розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено презумпції психічного здоровя, тобто кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Прокурор у судовому засіданні не знайшла підстав для задоволення заяви про госпіталізаціюОСОБА_4 у примусовому порядку до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради.

Правова позиція щодо презумпції психічного здоровя людини та неможливості незаконной втручання держави в її особисту свободу внаслідок нічим не підтвердженого припущення щодо наявності у неї психічного захворювання викладена у практиці Європейського суду з прав людині (далі - ЄСПЛ) є обовязковою для застосування національними судами.

Так, прикладом реалізації права на здоровя в контексті положень п.п. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стосується позбавлення (обмеження) волі психічнохворих шляхом поміщення їх у психіатричний заклад, є рішення у справі Вінтерверп проти Нідерландів від 24 жовтня 1979 року. У вказаній справі ЄСПЛ звернув увагу на три вимоги, ще зумовлюють наявність законних підстав для обмеження волі психічнохворої особи. Зокрема, особе повинна реально страждати психічним захворюванням, тобто реальні психічні розлади повинні бути встановлені компетентними органами на основі обєктивної медичної експертизи; психічні розлади повинні досягти такого рівня, які виправдовують позбавлення волі; дійсність позбавлення волі залежить від наявності такого захворювання, особа може бути позбавлена волі до тих пір, поки є захворювання, що встановлено відповідним висновком.

Такі ж висновки містяться й в інших рішеннях ЄСПЛ, а саме рішення від 28 жовтня 2003 року у справі Ракевич проти Російської Федерації, рішенні від 27 березня 2008 року у справі Штукатуров проти Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Отже, в судовому засіданні не виявлено будь-яких фактів, достовірних доказів, які б у своїй достатності та взаємозвязку свідчили про наявність підстав для госпіталізаціїОСОБА_4 у примусовому порядку до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради, що встановлені законом, тобто реальних дій, що являють собою небезпеку для нього чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на даний момент часу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,339-342, ЦПК України, суд, -

У Х В АЛ И В :

У задоволені заяви головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя: В. Г. Дяченко

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2