Справа № 202/6592/17
Провадження №2/202/417/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» звернулось до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором від 26 березня 2013 року у розмірі 18126 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Тідісі Схід» укладено договір купівлі-продажу №321/2013Ф на продаж автомобільних шин та дисків. Відповідно до Основного договору ТОВ «Тідісі Схід» продав, а відповідач отримав та зобовязався оплатити автомобільні шини та диски на умовах визначених розділом 3 Основного договору. Відповідно до п. 3.1. основного договору та додаткової угоди №007514 від 26 березня 2013 року відповідач повинен був оплатити за отриманий товар на загальну суму 30300 грн. 00 копійок, з яких: 7575 грн. мав сплатити до моменту отримання товару; 22725 грн. на умовах відстрочення платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, буд-яких претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні. Між Товариством та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2012106 від 02.04.2012 року, за яким ТОВ у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки (відтермінування), позивач з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за якими позивач сплатив ТОВ «Тідісі Схід» борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення - штрафних санкцій за Основним договором. Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 22725 гривень 00 коп. Відповідач згідно основного договору сплатив ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» 7575 грн. 00 копійки. Решту суми боргу, а саме: 22725 гривні 00 копійки, ТОВ переуступив, а Відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладанні договору та додаткової угоди. Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 22725 гривні 00 копійки окремими платежами по 4545 гривні 40 копійок в період з 27.04.2013 р. по 27.08.2013 р. включно. Зазначеною угодою визначено, що оплата повинна здійснюватись до 27 числа кожного місяця. Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з відповідачем про погашення боргу, телефонував до відповідача за телефонами, наданими останнім особисто, для оперативного врегулювання договірних відносин. В зазначених телефонних розмовах позивач пропонував сплатити суму боргу та лише частину штрафних санкцій. Однак вимоги були проігноровані. Кінцевий строк для подання позову до Відповідача настає о 24 год. 00 хв. 13.12.2017 року. Тобто дана позовна заява про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми та штрафних санкцій, подана в порядку та в межах строків передбачених для пред'явлення позовних вимог. Таким чином, відповідач порушив договірні зобов'язання, не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання на 49 платіжних періодів або 1490 днів. В заяві сторонами зафіксовано що, відповідач зобов'язаний здійснювати оплати до 04 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 100 (триста гривень) 00 копійок за кожен пропущений платіж. Всього: збитки від інфляції, за період з 12.09.2013 року по 01.09.2017 року становлять 5123 гривень 12 копійки. Крім того, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 3% за період з 30.06.2013 року по 01.09.2017 року, становлять 1113 гривні 52 копійок. Таким чином, за всіма вище наведеними розрахунками, відповідач повинен сплатити на користь позивача: борг в сумі 9090 грн. 00 коп.; штраф в сумі 1200 грн. 00 коп.; індексацію несплачених грошових коштів (збитки від інфляції) в сумі 5123 грн. 12 коп. та 3% річних в сумі 1113 грн. 52 коп. З цих підстав позов просить задовольнити.

В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом оголошення на сайті, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, відзив не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивачки, відповідно до ст.ст. 280 289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

26 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Тідісі Схід» укладено договір купівлі-продажу №321/2013Ф на продаж автомобільних шин та дисків.

Відповідно до Основного договору ТОВ «Тідісі Схід» продав, а відповідач отримав та зобовязався оплатити автомобільні шини та диски на умовах визначених розділом 3 Основного договору.

Відповідно до п. 3.1. основного договору та додаткової угоди №007514 від 26 березня 2013 року відповідач повинен був оплатити за отриманий товар на загальну суму 30300 грн. 00 копійок, з яких: 7575 грн. мав сплатити до моменту отримання товару; 22725 грн. на умовах відстрочення платежу.

Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, буд-яких претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні.

Між Товариством та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2012106 від 02.04.2012 року, за яким ТОВ у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника.

Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки (відтермінування), позивач з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за якими позивач сплатив ТОВ «Тідісі Схід» борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення - штрафних санкцій за Основним договором.

Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 22725 гривень 00 коп.

Відповідач згідно основного договору сплатив ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» 7575 грн. 00 копійки. Решту суми боргу, а саме: 22725 гривні 00 копійки, ТОВ переуступив, а Відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладанні договору та додаткової угоди.

Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 22725 гривні 00 копійки окремими платежами по 4545 гривні 40 копійок в період з 27.04.2013 р. по 27.08.2013 р. включно.

Залишок основного боргу, який станом на 04 жовтня 2017 року не сплачено відповідачем, становить 9090 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як видно з наведеного вище, відповідач порушив договірні зобов'язання, не оплатив суму бору в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання на 49 платіжних періодів або 1490 днів.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ЦК України, істотним визнається порушення договору однією стороною, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи небажання в добровільному порядку виконати взяті на себе зобов'язання, а також тривалість ухилення від виконання зобов'язань, явно виражені винні дії відповідача, які грубо порушують права позивача.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 549 встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше манно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В заяві сторонами зафіксовано що, відповідач зобов'язаний здійснювати оплати до 04 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 100 (триста гривень) 00 копійок за кожен пропущений платіж. Всього: збитки від інфляції, за період з 12.09.2013 року по 01.09.2017 року становлять 5123 гривень 12 копійки.

Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений поговором або законом.

Тобто, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 3% за період з 30.06.2013 року по 01.09.2017 року, що становить суму у розмірі 1113 гривні 52 копійок.

Отже, в підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача, згідно з якими заборгованість відповідача станом на 04 жовтня 2017 року (день предявлення позову) становить 16526 грн. 64 коп., з яких: 9090 грн. заборгованість за договором; 1200 грн. - штраф; 1113,52 грн. 3% річних; 5123,12 грн. інфляційне збільшення.

Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 509,549,612,614,625, 627,629, ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» (, р/р 3111, МФО 305299) заборгованість по договору від 26 березня 2013 року у розмірі 16526 (шістнадцять тисяч пятсот двадцять шість) грн. 64 коп., з яких: 9090 грн. заборгованість за договором; 1200 грн. - штраф; 1113,52 грн. 3% річних; 5123,12 грн. інфляційне збільшення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» сплачений судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання протягом 30 днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Волошин Є.В.