Справа № 349/588/17
Провадження № 22-з/779/9/18
Головуючий у 1 інстанції Рибій М.Г.
Суддя-доповідач Максюта
03 березня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:
суддів Максюти І.О., Василишин Л.В., Томин О.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради про визнання незаконним рішення, зобовязання передати у власність земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду, ухвалене суддею Рибієм М.Г. 07 вересня 2017 року в м.Рогатині Івано-Франківської області,
Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2017 року в позові ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради про визнання незаконним рішення, зобовязання передати у власність земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку відмовлено. (а.с.179-183,том.1)

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Рогатинського районного суду від 07 вересня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним рішення Рогатинської міської ради від 23.02.2017 № 579 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером 26244:101:00:01:072:0021 площею 0,0578 га з цільовим призначенням для іншої житлової забудови, що знаходиться по вул. Угрина Безгрішного, 6, в м. Рогатині. Зобовязано Рогатинську міську раду за результатом розгляду заяви від 10.02.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вирішити питання про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки із кадастровим номером 26244:101:00:01:072:0021 площею 0,0578 га з цільовим призначенням для іншої житлової забудови, що знаходиться по вул. Угрина Безгрішного, 6, в м. Рогатині. У задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку відмовлено. (а.с.187-196,том.1)

Питання про розподіл судових витрат апеляційним судом не вирішено.

23 лютого 2018 року ОСОБА_1 подала до Апеляційного суду Івано-Франківської області заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, а саме судового збору та витрат за надання правової допомоги.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове судове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, сторони або інші учасники справи в судове засідання викликаються лише у разі необхідності.

Враховуючи те, що судом при постановленні постанови не вирішено питання про судові витрати, а позивачем дійсно сплачено судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, а також понесено витрати на правову допомогу, що є безспірним, а також враховуючи нескладність розгляду даного питання суд розглядає питання без виклику сторін відповідно до ст.270 ЦПК України.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Як роз'яснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п.47,48 Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року N 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Встановлено, що з позовом до суду ОСОБА_1 звернулась 05 квітня 2017 року. Апеляційною скарга подана 21 вересня 2017 року. (а.с.187-196,том.1)

Згідно із ч.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», в редакції з 01.01.2017 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року 1600 грн.

Позивачем представлено укладений з адвокатським обєднанням «Західноукраїнська правнича компанія» в особі ОСОБА_2 договір про надання правової допомоги від 10.01.2016 року №2/16, у пунктах 5.1, 5.2 яких зазначено, що за виконання робіт (надання послуг) визначених у даному договорі замовник сплачує виконавцю гонорар в сумі , що визначається актом виконаних робіт, оплата послуг виконавця здійснюється готівкою шляхом внесення коштів в касу виконавця (а.с. 87,том.1) та розрахункову квитанцію від 03.04.2017 року, яка свідчать про сплату коштів у розмірі 5000 гривень (а.с.1,том.1).

Відповідно до умов про надання правової допомоги в акті про виконані допомоги адвокатським обєднанням «Західноукраїнська правнича компанія» в особі ОСОБА_2, у визначено найменування робіт, терміни виконання, вартість робіт. Згідно акту приймання виконаних робіт усні консультації та розяснення з юридичних питань, терміном виконання січень 2016-березень 2017 року (7 консультацій по 2 год.), вартістю 1400 грн.; підготовка та складання юридичних документів-позовних заяв,апеляційних скарг,касаційних скарг березень 2017 року (підготовка позовної заяви 8 год.), вартістю 1600 грн.; підготовка та складання юридичних документів-запитів,клопотань,заяв тощо, терміном виконання січень 2016 року-березень 2017 року (підготовка текстів заяв,скарг,клопотань в різні інстанції 20 год.),вартістю 2000 грн. Послуги надані у строк і відповідають умовам договору. Послуги за актом підлягають оплаті в сумі 5000 грн. Акт є підставою для проведення розрахунків. (а.с.89, том.1).

Із журналів судового засідання встановлено, що безпосередньо у суді першої інстанції представник позивача ОСОБА_2 приймала участь у судових засіданнях: 23.05.2017 р. - 24,15 хвилин (а.с.120-121,том.1), 21.08.2017 року 119,95 хвилин (а.с.151-155,том.1), 07.09.2017 року 60,04 хвилин (а.с.176-177,том.1), а також в апеляційній інстанції 12.10.2017 р. 3,3 хвилин (а.с.212,том.1), 26.10.2017 року 59,92 хвилини (а.с.259,том.1), 23.11.2017 року-10,89 хвилин (а.с.1,том.2), 21.12.2017 року-5,25 хвилин (а.с.9,том.2).

Із квитанції №ПН92 встановлено, що оплата здійснена за юридичні послуги адвоката в розмірі 5000 гривень (а.с.1,том.1).

Розмір компенсації витрат на правничу допомогу, надану безпосередньо в суді представником позивача не може перевищувати 1600х40/100/60х283,5= 3024 грн..

Таким чином, витрати на правничу допомогу, сплачені адвокату, в цілому не перевищують граничного розміру, встановленого законом з урахуванням усього затраченого часу адвокатом, пов»язаного із розглядом справи та підготовкою необхідних заяв та скарг.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (в редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір за позовну заяву немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 гривень).

Відповідно до п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги) розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 понесено витрати по оплаті судового збору в сумі 1920 грн. (а.с.103, том.1) за подання позовної заяви та 2112 грн. за подання апеляційної скарги. (а.с.197, том.1)

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також п.3 ч.2 цієї статті передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Аналогічні норми були визначені і ст.88 ЦПК України 2004 року.

Враховуючи, що при ухваленні постанови від 27 грудня 2017 року питання про розподіл судових витрат при подачі апеляційної скарги вирішено не було, суд вважає необхідним прийняти по справі додаткову постанову, якою стягнути з Рогатинської міської ради на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог 1280 грн. за подання позовної заяви та 1408 (1280х110%) грн. за подання апеляційної скарги та 2500 гривень за надання правничої допомоги , а всього судових витрат 5188 грн. (1280+1408+2500), що є пропорційним до задоволених апеляційним судом позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 141, 133,270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Стягнути з Рогатинської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 5188 (пять тисяч сто вісімдесят вісім гривень).

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст додаткової постанови складений 03 березня 2018 року.

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_3

ОСОБА_4