Справа № 333/7037/17
Провадження № 2/311/356/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 лютого 2018 року м. Василівка
Василівський районний суд Запорізької області у складі:
Головуючого судді: Сидоренко Ю.В.,
при секретарі: Осінцевій Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
На виконання умов Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача ОСОБА_2, від імені ТОВ «Дата ОСОБА_3» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_2 не виконала свого обовязку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2017 року цивільну справу № 33/7037/17 передано за підсудністю до Василівського районного суду Запорізької області.
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
В судове засіданні представник позивача ОСОБА_1 з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином і у встановленому законом порядку, проте на адресу суду направлено клопотання, в якому представник ТОВ ФК ЄАПБ ОСОБА_4 просить проводити судове засідання у відсутність представника позивача ,заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечують (а.с.53).
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомлення про отримання судової повістки особисто 08.02.2018 року (а.с49), проте жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив на позов, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надійшло. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи у провадженні № 2/311/356/2017 суд вважає, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.
Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Статтею 204 Цивільного кодексу України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно змісту ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до вимог ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.
Згідно ст.518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
Згідно положень ст.519 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором
Згідно вимог ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1055 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), як визначено статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до положень ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги,право якої
відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
В подальшому, 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» було укладено договір про відступлення права вимоги (договір факторингу), копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.14-20) та за умовами якого право вимоги по вказаному кредитному договору № 500335362 було відступлене на користь ТОВ «Дата ОСОБА_3».
10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата ОСОБА_3» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата ОСОБА_3» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «Дата ОСОБА_3», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки ОСОБА_2Л, що підтверджується Актом приймання-передачі реєстру боржників від 10.10.2016 року до Договору факторингу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.17-19, 20).
Всупереч умовам Кредитного договору № 500335362 від 11.01.2013 року, незважаючи на неодноразові повідомлення, позичальник ОСОБА_2 не виконала свої зобовязання та після відступлення Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» позивачу права грошової вимоги, відповідачка ОСОБА_2 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», ні на рахунки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3», ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Вказаний розрахунок відповідачем ОСОБА_2 не оспорений, відзив, заперечення на позов не надані та в ході судового розгляду справи відповідачкою не доведені.
Вищевказана заборгованість до теперішнього часу відповідачкою ОСОБА_2 у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
З урахуванням вищевикладених правових норм та встановлених обставин, приймаючи до уваги, що невиконанням кредитних зобов'язань відповідачкою ОСОБА_2 за кредитним договором № 500335362 від 11.01.2013 року щодо своєчасного повернення суми кредиту, були порушені права фактора, позивача у
справі, тому суд приходить до висновку, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням від 07.11.2017 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.1).
Керуючись ст.ст..256, 258, 260, 261, 266, 267, 509, 514, 515-519, 525, 526, 530, 631, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1079, 1081, 1082 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 133, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5