Дата документу 19.02.2018
Справа № 334/6651/17
Провадження № 2-о/334/28/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрет-2» про встановлення факту правонаступництва в частині права на відшкодування шкоди, спричиненої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просила визнати факт правонаступництва ОСОБА_1 після померлого ОСОБА_4 в частині права на відшкодування шкоди, спричиненої злочином, за договорами безвідсоткової цільової позики від 13.11.08 №ДГ-0007876, від 19.01.09 №ДГ-0012568, від 19.02.09 №ДГ-0013728, укладеними між ОСОБА_4 та ТОВ «Електрет-2». ОСОБА_4 помер 20.10.2010р. Заявниця є дружиною померлого ОСОБА_4

В обґрунтування заяви вказує, що відповідно до договорів безвідсоткової цільової позики від 13.11.08 №ДГ-0007876, від 19.01.09 №ДГ-0012568, від 19.02.09 №ДГ-0013728, ОСОБА_4 передані ТОВ «Електрет-2» в особі його директора ОСОБА_3 грошові кошти.

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3, яке перебуває на розгляді суду, ОСОБА_1 визнано потерпілою особою. Внаслідок неповернення грошових коштів ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду. Право на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, входить до складу спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини до другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори.

Постановою нотаріуса від 15.03.2017р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти за вищезазначеними договорами, оскільки не встановлено приналежність померлому заявленого спадкового майна.

У звязку з цим заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту правонаступництва в частині права на відшкодування шкоди з метою подання до Заводського районного суду м. Запоріжжя, в провадженні якого перебуває вищезазначена кримінальна справа.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що рішеннями суду з ТОВ «Електрет-2» на користь її чоловіка були стягнуті грошові кошти за вказаними договорами цільової позики. У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 вона як спадкоємиця після смерті ОСОБА_4 визнана потерпілою, нею заявлено і судом прийнято до розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов. Вона також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані вклади їй було відмовлено. Із заявою, що розглядається, вона звернулася у звязку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти, що належали її чоловікові згідно договорів цільової позики. Вказаний у заяві факт вона просить встановити для того, щоб у подальшому оформити спадщину.

Заінтересовані особи у судове засідання не зявилися.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, її представника, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ТОВ «Електрет-2» було укладено договори безвідсоткової цільової позики від 13.11.08 №ДГ-0007876, від 19.01.09 №ДГ-0012568, від 19.02.09 №ДГ-0013728.

У 2009 році Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано судові накази про стягнення з ТОВ «Електрет-2» на користь ОСОБА_4 заборгованості за вищезазначеними договорами.

Судові накази перебували на виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя.

ОСОБА_4 помер 20.10.2010р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС №187562.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла дружина померлого ОСОБА_1 Згідно ухвал Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2012р. і від 27.01.2012р., задоволено заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Після смерті ОСОБА_4 за заявою його дружини ОСОБА_1 Другою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №13 за 2011 рік.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою визнати спадщиною борг ТОВ «Електрет-2», встановлений за судовими наказами Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, та видати свідоцтво про право на спадщину на вказані грошові кошти.

Нотаріусом розяснено ОСОБА_1, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачена така нотаріальна дія як визнання спадщиною боргу, та розяснено право в судовому порядку вирішувати питання про заміну стягувача боргу у виконавчому провадженні.

Постановою нотаріуса від 15.03.2017р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти за вищезазначеними договорами, оскільки не встановлено приналежність померлому заявленого спадкового майна.

Крім того, судом встановлено з пояснень заявниці, що у кримінальному провадженні за обвинуваченням директора ТОВ «Електрет-2» ОСОБА_3, яке перебуває на розгляді Заводського районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_1, як спадкоємицю після смерті ОСОБА_4, визнано потерпілою особою, в порядку КПК України нею заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз'яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Встановлено, що фактично заявниця не погоджується з відмовою нотаріуса визнати спадковим майном заборгованість за договорами цільової позики, укладеними між ТОВ «Електрет-2» та спадкодавцем ОСОБА_4, та відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти за вищезазначеними договорами, і встановлення даного факту повязує з подальшим визнанням за нею права на відшкодування шкоди, спричиненої злочином, як зазначено у заяві, та з оформленням свого права у нотаріальному порядку, про що заявлялося у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлено під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З урахуванням викладеного, оскільки із заявлених вимог вбачається спір про право, заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши, що вона має право звернутися до суду в порядку позовного провадження з позовною заявою на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 294, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрет-2» про встановлення факту правонаступництва в частині права на відшкодування шкоди, спричиненої злочином залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.