Справа № 152/201/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 лютого 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

09.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 22.07.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис за №10.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.07.2012 року.

Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні відносини, ведення господарства, через що між ними виникали сварки і непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки подружні стосунки між ними припинені, з лютого 2016 року вона та відповідач однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Спроби примирення позитивного результату не дали. Шлюб існує лише формально.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав, проте, подав заяву про визнання позову в повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності через неможливість прибути у підготовче судове засідання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.20).

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності через неможливість прибути у підготовче судове засідання, заперечень щодо позову ОСОБА_1 не має, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.21)

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали судді від 09.02.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.02.2018 року (а.с.10).

В підготовче судове засідання для розгляду справи по суті сторони не прибули, подали заяви про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у їх відсутності, при цьому відповідач заявив про повне визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, - немає.

Також, враховуючи, що сторони не прибули в підготовче судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у підготовчому судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.4).

Від шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Позивачка не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2, 20).

Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин.

Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім'єю сторони не проживають з лютого 2016 року, не бажають миритися, що вбачається із позовної заяви та заяв позивача і відповідача до суду (а.с.21).

Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановлені судом сімейні правовідносини регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

VІ. Висновки суду

Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 22 липня 2012 року виконкомом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за актовим записом №10 між ОСОБА_1, жителькою АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 та ОСОБА_2, жителем АДРЕСА_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Повне рішення складено 28.02.2018 року.

Суддя: