пр. № 2/759/2683/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про накладення арешту по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у листопаді 2017 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 безпідставно отримані кошти у розмірі 260 000 грн. і в його забезпечення просить про накладення арешту на вказані грошові кошти, що містяться на розрахунковому рахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в межах суми заявлених позовних вимог, а саме: 260 000 грн.

Відповідно до Довідки № 802282 від 12.10.2017 р. позивачем ОСОБА_1 07.11.2016 р. було перераховано на банківський рахунок відповідачки ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 260 000 грн. з метою укладення у майбутньому договору позики, проте остання домовленість не дотримала, та отримані кошти в розмірі 260 000 гривень у добровільному порядку повертати позивачу відмовляється, на вжиті позивачем заходи повідомлення, відповідач не реагує.

В обґрунтування вимог заяви позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду, так як під час розгляду справи відповідачем можуть бути вчинені дії спрямовані на відчуження безпідставно набутих ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 260 000 гривень, що призведе до неможливості у майбутньому виконання рішення суду.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що клопотання позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки наявна вірогідність, що під час розгляду справи відповідачем можуть бути вчинені дії направлені на відчуження безпідставно отриманих ОСОБА_3 грошових коштів.

Накладаючи арешт на грошові кошти в розмірі 260 000 грн., що знаходяться на рахунках в банку, що належать ОСОБА_3, суд тим самим дотримується принципу співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про накладення арешту по справі № 759/16433/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 260 000 (двісті шістдесят тисяч ) грн., тобто в межах заявлених позовних вимог, що знаходяться на рахунках в банку, що належать ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: