Справа № 212/1337/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорному І.Я,

при секретарі Гавелі Ю.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Північтранс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення, -

у с т а н о в и в:

01.03.2017 року до суду звернулась ОСОБА_3 із зазначеним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 04.11.2016 року вона зазнала ушкоджень здоровя внаслідок скоєння водієм маршрутного таксі № 330 ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України який під час керування транспортним засобом грубо порушив правила дорожнього руху України. За результатами розгляду кримінальної справи, згідно вироку від 25.11.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, пе6редбаченого ч.1 ст.286 КК України. Позивачка зазначила, що у зв'язку із зазначеною дорожньо-транспортною пригодою їй було спричинено фізичних та моральних страждань. Через тілесні ушкодження вона проходила лікування через спричинені тілесні ушкодження і кожного дня лікування відчувала гострий нестерпний біль приймаючи знеболюючі ліки. За висновками експертизи у ОСОБА_3 було діагностовано перелом шийки правої стегнової кістки з зміщенням уламків. Маючи похилий вік ОСОБА_1 вважає що ймовірність успішного відновлення є низькою оскільки парелом шийки стегна вкрай важко піддається консервативному лікуванню і тому вона опиналася прикутою до ліжка, в безнадійному, безпорадному стані, не має можливості вести своє домашнє господарство, так як я живе у приватному домоволодінні. Постійно потребує відновлення здоровя, стороннього догляду, це все значно підірвало її здоровя внаслідок чого, практично щоденного вимушена вживати різні медичні препарати заспокійливої дії протягом тривалого часу. Для усунення травми шийки стегнової позивачці ОСОБА_3 потрібне тривале відновлення для повного повернення рухових функцій ушкодженої кінцівки. У таких випадках призначається реабілітація, що включає в себе ЛФК, постійний догляд, масаж, медикаментозна профілактика, фіксація ніг для підвищення шансів на успішне зрощення. Окрім фізичних та моральних страждань позивачка зазначила про спричинення також й матеріальної шкоди, які витрачені на лікування (ліки, лікувальні процедури тощо). На підставі зазначеного , уточнивши свої первісні позовні вимоги просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 4816,34 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 - позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на факти, викладені у позовній заяві. Зазначив, що його довірителька ОСОБА_3 була активною та рухливою людиною однак через отриману травму вона позбавлена можливості рухатись та дуже страждає від неможливості цього робити. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав про що також надав відповідну заяву.

Представник третьої особи ПАТ «Північтранс» до суду не зявився надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, дослідивши матеріали справи, наявні у ній письмові докази, заслухавши пояснення сторін судом встановлено.

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу дійсно перебувало кримінальне провадження № 0000787 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України .

Під час розгляду справи судом були встановлені обставини події, що мала місце 04.11.2016 року на які посилається позивачка у своєму позові. Отже, у Вироку суду від 25.11.2016 року у справі № 212/6817/16к (1кп/212/556/16) зазначено, що 04 листопада 2016 року в світлий час доби, приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керуючи технічно справним автобусом «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснюючи на підставі маршрутного листа перевезення пасажирів по міському маршруту № 330, рухався по проїзній частині вулиці ОСОБА_4 з боку вулиці Співдружності в напрямку вулиці Січеславської в Покровському районі міста ОСОБА_5. Доїхавши до зупинки громадського транспорту «Автотехнікум», водій ОСОБА_2 зупинився для здійснення посадки/висадки пасажирів. Після зупинки автобусу по його салону, у бік виходу рухалась пасажир похилого віку ОСОБА_3, яка дійшовши до дверей почала виходити із салону автобусу. В цей же час, водій ОСОБА_2 перед початком свого руху, не переконавшись у тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, почав свій рух вперед до повного зачинення дверей, тим самим грубо порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2,3 б), 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху...не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; «2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; «10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.» «21.4. Водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу.».

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, на зупинці громадського транспорту «Автотехнікум» в Покровському районі міста ОСОБА_5, в процесі початку руху та зачинення дверей, пасажир ОСОБА_3, яка виходила із салону, втратила рівновагу і впала на проїзну частину дороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_3, згідно висновку експерта № 2104 від 08 листопада 2016 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому шийки правої стегнової кістки з зміщенням уламків. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я (більше 21 доби).

Між порушенням водієм ОСОБА_2 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили - спричиненням потерпілій ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв'язок.

За результатами розгляду кримінального провадження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу 4250 грн. на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирок набрав законної сили 26.12.2016 року про що свідчить відповідна відмітка відповідальної особи канцелярії суду на копії вказаного вироку , який міститься в матеріалах цієї цивільної справи.

Відповідно п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В матеріалах справи міститься висновок експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово медичної експертизи »ДОР від 07.11.2016 року № 2104 в якому зазначено , що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ДТП , що сталася 04.11.2016 року у неї виявлений перелом шийки правої стегнової кістки з зміщенням уламків . За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розгляду здоровя (більше 21 доби).

Судом встановлено, що внаслідок отримання зазначеної травми, що сталася з вини ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_3 зазнала матеріальної шкоди, яка полягає у тому, що внаслідок завдання їй тілесних ушкоджень були здійснені такі витрати : загальна вартість ліків згідно наданим чекам становить 2 166, 34 грн.; здійснення стороннього догляду за хворою ОСОБА_3 відповідно розписок про отримання коштів за послуги (гігієнічні та лікувальні процедури) загалом становить 4 950 грн.

Отже, за підрахунком загальна вартість матеріальних витрат становить 7 116,34 грн. В позовній заяві ОСОБА_6 зазначила, що відповідач ОСОБА_2 під час досудового слідства компенсував частину коштів на лікування у розмірі 2300 грн. і ця обставина сторонами не оспорюється.

Таким чином слід здійснити відповідний розрахунок: 7116,34 грн. 2300 грн. = 4 816,34 грн. ОСОБА_6 цей розмір матеріальних збитків просить стягнути позивачка на свою користь.

Також, внаслідок недостримання правил дорожнього руху ОСОБА_2, ОСОБА_3 дійсно зазнала та зазнає у теперішній час глибоких моральних страждань що знаходить підтвердження матеріалами справи.

Стаття 1177 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Оскільки обовязковими умовами для настання деліктної відповідальності є наявність складу правопорушення, а саме: шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, що наступила, а також вини, тому, виходячи з приведеної конструкції цивільно-правової відповідальності і, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що винність відповідача повністю доведена і позов повинен бути задоволений.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, 23, 1167 , 1177 Цивільного Кодексу України , суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Північтранс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 () на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 4816 (чотири тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят) грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. Я. Чорний