Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2018 р. Справа № 608/235/17

Номер провадження2/608/75/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л.С.

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивачки ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третіх осіб без самостійних позовних вимог на стороні позивачки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_8 26 серпня 2011 року за № 2000, удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину -- договору купівлі-продажу транспортного засобу ВАЗ-2108, визнання автомобіля ВАЗ-2108 спільною сумісною власністю сторін, визнання за позивачкою 1/2 його частки, та стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації за 1/2 частку вартості автомобіля ВАЗ-2108,--

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В позовній заяві позивачка вказала, що з 25 червня 2011 року по 12 жовтня 2015 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Перебуваючи у шлюбі, за кошти сімейного бюджету (подаровані на весілля) сторони придбали автомобіль ВАЗ 2108, оливкового кольору, який куплявся орієнтовно 2001-2002 років, вартістю десь до 2 000 доларів США. ОСОБА_3 зареєстрував вказаний автомобіль на своє імя, і він постійно знаходився у його володінні та розпорядженні. Враховуючи норми чинного сімейного законодавства, позивачка ОСОБА_1 просила визнати даний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на 2/3 частки автомобіля, оскільки їхній з відповідачем син перебуває лише на її утриманні.

Представник позивачки ОСОБА_2 подав суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, і згідно ухвали Чортківського районного суду від 24 лютого 2017 року ухвалено проводити судове засідання в режимі відеоконференції.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшло заперечення на позовну заяву, в якому він вказує, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, просить відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на її припущеннях, підтверджень про наявність будь-якого спільного майна вона не надала, не вказує точну вартість автомобіля, державний номерний знак, дату його купівлі тощо. Також позивачка незаконно просить суд визнати за нею збільшену частку (2/3) у спільному майні, виходячи за межі рівності, які передбачені ст. 70 Сімейного кодексу України, посилаючись на те, що син знаходиться лише на її утриманні. Однак, вказані відомості є неправдивими, так як ОСОБА_3 сплачує на утримання дитини аліменти в розмірі, що перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Крім того, кошти подаровані на весілля, були витрачені на лікування самої позивачки, а не на купівлю автомобіля. Таким чином, ОСОБА_1 жодними доказами не підтверджує придбання спірного майна під час перебування в шлюбі, а тому відсутні підстави для задоволення її позовних вимог.

10 березня 2017 року згідно клопотання представника позивачки постановлена ухвала про забезпечення доказів шляхом витребування з управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області, що знаходиться по вул. Котляревського, 24 в місті Тернополі (відділ безпеки дорожнього руху в Тернопільській області) відомостей щодо реєстрації права власності (або зняття з реєстрації) на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, автомобіля ВАЗ 2108, станом з 25 червня 2011 року по даний час.

6 квітня 2017 року за клопотанням представника ОСОБА_1 постановлена ухвала про витребування з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: 46001, м. Тернопіль вул. Валова, 11, відомостей щодо реєстрації права власності (або зняття з реєстрації) на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, автомобіля ВАЗ-2108, станом з 25 червня 2011 року по даний час, та відомостей про вчинення ОСОБА_3 будь-яких правочинів (можливо користуючись довіреністю) щодо автомобіля ВАЗ-2108 станом з 25 червня 2011 року по даний час.

15 травня 2017 року від представника позивачки надійшла заява про забезпечення доказів шляхом витребування дубліката довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_8 26 серпня 2011 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 2000, а також всіх інших документів, які слугували укладенню цієї довіреності, та дубліката довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_10 23 травня 2016 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 350, а також всіх інших документів, які слугували укладенню цієї довіреності. Вказана заява ухвалою Чортківського районного суду від 7 серпня 2017 року відхилена.

25 вересня 2017 року представник позивачки ОСОБА_2 подав заяву, в якій змінив підстави і предмет позову, крім поділу спільного майна подружжя, просить визнати довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_8 26 серпня 2011 року за № 2000, удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину договору купівлі-продажу транспортного засобу ВАЗ-2108. В зв'язку з цим представник позивачки звернувся до суду з заявою про витребування доказів, а саме: дубліката довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_8 26 серпня 2011 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 2000, а також всіх інших документів, які слугували укладенню цієї довіреності, та дубліката довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_10 23 травня 2016 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 350, а також всіх інших документів, які слугували укладенню цієї довіреності.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року постановлено витребувати від приватного нотаріуса ОСОБА_8 (контактні дані: 81053, Львівська область Яворівський район м. Новояворівськ вул. С. Бандери, 9/46) дублікат довіреності, посвідченої 26 серпня 2011 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 2000, бланк ВРЛ 969507, а також всі інші документи, які слугували укладенню цієї довіреності; витребувати від приватного нотаріуса ОСОБА_10 (контактні дані: 48500, АДРЕСА_1) дублікат довіреності, посвідченої 23 травня 2016 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 350, бланк НВТ 179110, а також всі інші документи, які слугували укладенню цієї довіреності.

13 листопада 2017 року від відповідача ОСОБА_3 надійшло заперечення на заяву про зміну підстав і предмета позову, зі змістом якої він не погоджується, вважає її безпідставною та просить відмовити у її задоволенні. Як вбачається із матеріалів справи, жодних документів, що підтверджують придбання у власність спірного автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_3 не укладав, державну реєстрацію (перереєстрацію) автомобіля не проводив, а видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення ним удаваного договору купівлі-продажу.

13 листопада 2017 року представник позивачки заявив клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб на стороні позивачки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яке судом задоволено.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві та заяві про зміну підстав і предмета позову.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не визнають позову, вважають його безпідставним, просять відмовити у його задоволенні з мотивів, які викладені у запереченнях.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що він мав у власності автомобіль ВАЗ-2108 оливкового кольору, який в 2011 році продав чоловіку з м. Львова. Приблизно через 2-3 місяці в нотаріуса оформив довіреність на ім'я відповідача на право користування цим автомобілем. Грошей від відповідача за автомобіль він не отримував.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивачки ОСОБА_6 пояснила, що в травні 2016 року вона з колишнім чоловіком придбали в іншої особи автомобіль ВАЗ-2108 оливкового кольору, на який відповідач їм видав довіреність в порядку передоручення.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2011 року по 23 жовтня 2015 року.

Як вбачається із позовної заяви та пояснень позивачки за час перебування в шлюбі ОСОБА_3 придбав легковий автомобіль ВАЗ 2108 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_8 у Львівській області.

Згідно довідки № 31/19/5/М-5-о/п від 28.02.2017 року, виданої Територіальним сервісним центром № 6145 Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області, згідно даних бази НАІС та ДАІ-2000 станом на 28.02.2017 року автотранспортні засоби на імя ОСОБА_3 відсутні.

З довідки № 31/19-2024 від 20.04.2017 року, виданої Регіональним сервісним центром в Тернопільській області, вбачається, що згідно з автоматизованим обліком зареєстрованих транспортних засобів РЦС МВС в Тернопільській області АІС «Автомобіль» та інформацією наявною в Єдиному державному реєстрі МВС України за ОСОБА_3 станом на 20.04.2017 року транспортні засоби в Територіальних сервісних центрах Тернопільської області зареєстрованими не значаться.

Довідкою № 31/19-2207 від 27.04.2017 року Регіонального сервісного центру в Тернопільській області також додатково повідомлено, що даний громадянин в період з 25.06.2011 року по даний час не проводив жодних реєстраційних операцій з транспортними засобами в Територіальних сервісних центрах МВС Тернопільської області.

Відповідно до довіреності, яка посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_8 26 серпня 2011 року за № 2000, ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3, або ОСОБА_11, кожен з яких має право діяти самостійно та незалежно один від одного, бути його представниками з питань повязаних з розпорядженням та експлуатацією транспортним засобом марки «ВАЗ», модель 21081, 1994 року випуску, номер кузова (коляски) № ХТА210870Р1573128, реєстраційний № 8900ТВ, на підставі свідоцтв про реєстрацію ТЗ серії ІНА № 461535.

Із довіреності, яка посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_10 23 травня 2016 року за № 350, вбачається, що ОСОБА_3, який діє по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом ОСОБА_8, від імені ОСОБА_5 в порядку передоручення уповноважив ОСОБА_6, або ОСОБА_7, кожен з яких вправі діяти самостійно, бути представниками ОСОБА_5 з питань, що повязані з розпорядженням та експлуатацією належного ОСОБА_5 автомобіля марки ВАЗ 21081, 1994 року випуску, номер кузова № ХТА210870Р1573128, знак для разових поїздок 14ВК5931, знятий з обліку 11.05.2016 року.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, предметом поділу майна, що належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, може бути майно право власності на яке набуто в установленому законом порядку.

Згідно ст. 328 ЦК УКраїни право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

З врахуванням вищезазначеного суд не має правових підстав визнати в порядку передбаченому ст. 235 ЦК України довіреність за № 2000 від 26 серпня 2011 року удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину, а саме: договору купівлі-продажу транспортного засобу ВАЗ-2108.

Водночас суд зазначає, що позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

В ході судового розгляду встановлено, що за час перебування в шлюбі відповідач в установленому законом порядку не укладав договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-2108 (видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля), а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних позивачки про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя на підставі статті 392 ЦК України та визнання за позивачкою права власності на 1/2 його частину..

В зв'язку з цим суд не має підстав задовольнити і позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля ВАЗ-2108.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 76 вищезазначеного Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знімався з обліку в уповноваженому органі МВС, він не був зареєстрований за відповідачем,, то позивачкою не доведено в ході судового розгляду тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, що не дає суду підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в справі суд покладає на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Керуючись ст.ст. 235, 237, 244, 325, 328, 368, 392, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,--

В И Р І Ш И В:

Відмовити за безпідставністю в позові ОСОБА_1 (поштовий індекс 31663, Хмельницька область Чемеровецький район с. М.Бережанка вулиця Незалежності, 2) до ОСОБА_3 (поштовий індекс 48500, Тернопільська область м. Чортків вулиця Князя Володимира Великого, 20/16) , третіх осіб без самостійних позовних вимог на стороні позивачки: ОСОБА_5, (Львівська область Яворівський район с. Наконечне Перше вулиця Лисенка, 4) ОСОБА_6, ОСОБА_7 (Хмельницька область м. Кам'янець-Подільський вулиця Розвадовського, 10) про визнання довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_8 26 серпня 2011 року за № 2000, удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину -- договору купівлі-продажу транспортного засобу ВАЗ-2108, визнання автомобіля ВАЗ-2108 спільною сумісною власністю сторін, визнання за позивачкою 1/2 його частки, та стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації за 1/2 частку вартості автомобіля ВАЗ-2108.

Судові витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення -- 4 березня 2018 року.

Суддя: В. І. Парфенюк