Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/778/18 Головуючий у 1 інстанції: Ломейко В.В.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа Фермерське господарство «Годлевський Віктор Сергійович» про поновлення в списках отримання права на земельну частку (пай), визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та видача сертифіката , -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про поновлення в списках отримання права на земельну частку (пай), визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та видача сертифіката .

В позові зазначав, що в листопаді 2016 року він дізнався про можливість отримати право на земельну частку (пай), так як його мама ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, мала право на отримання земельної частки (паю) на рівні з іншими членами КСП «імені Калініна», але не отримала його, і тому її необхідно поновити в списках на отримання права на земельну частку (пай). А так, як він являється спадкоємцем після померлої матері, то має право на належну їй частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Враховуючи вищезазначене, просив поновити його у списках на отримання права на земельну частку (пай) ОСОБА_4, визнати за ним право на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом та зобов'язати Чернігівську РДА видати позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай).

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

На вказане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, просили скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, яка є матір'ю позивача.

Позивач є спадкоємцем першої черги та отримав спадщину, проте він не отримав у спадщину за законом належну його матері частку (пай), на який мала право на рівні з іншими членами КСП «імені Калініна»

Суд першої інстанції встановив правомірність таких вимог. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За з п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Також суд першої інстанції послався на чинне законодавство в галузі спірних правовідносин. Так, згідно Указу Президента України від 10 листопада 1994 року N 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва", членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката.

За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю: одержання КСП цього акта.

Відтак, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

Судом встановлено, що 05 грудня 1994 року КСП імені Калініна отримало Державний акт на право колективної власності на землю серія ЗП 00067, (а.с.47,48) згідно якого відповідно до розпорядження представника Президента України від 22 червня 1994 року б/н колективному сільськогосподарському підприємству імені Калініна смт. Чернігівка Чернігівського району передано у колективну власність 5513,0 гектара землі для ведення сільськогосподарського виробництва.

Отже право на одержання земельної частки (паю) у ОСОБА_4 виникло з 05 грудня 1994 року - з моменту видачі КСП імені Калініна державного акта про право колективної власності на землю, членом якого вона була, оскільки земельна ділянка передавалась у колективну власність юридичній особі.

Разом з тим, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у позові з мотивів пропуску строку позовної давності.

Так, позивач ОСОБА_3 отримав право на спадкування з моменту відкриття спадщини в 1997 році.

До суду з даним позовом він звернувся у серпні 2017 року - тобто зі спливом понад 20 років після виникнення права на позов.

Відтак з посиланням на статті 261, 256, 267 ЦК України, суд зробив висновок про те, що пропуск позивачем строку позовної давності унеможливлює захист порушеного права.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині та звертає увагу на те, що позивач в суді першої інстанції не надав переконливих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності, не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач не мав можливості занадто тривалий час реалізувати свої права особисто або через представника.

Висновки суду першої інстанції є мотивованими з посиланням на практику розгляду справ Європейським судом щодо застосування строків позовної давності.

Відповідач у справі зробив заяву про застосування позовної давності, а відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 329/835/17

Провадження №22ц/778/778/18 Головуючий у 1 інстанції: Ломейко В.В.

Суддя-доповідач: Воробйова І.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

15 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа Фермерське господарство «Годлевський Віктор Сергійович» про поновлення в списках отримання права на земельну частку (пай), визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та видача сертифіката , -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: