Провадження № 2/520/3005/18
Київський районний суд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
ОСОБА_1 в листопаді місяці 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право на користування житлом в квартирі №76 в будинку №81 корпус 5 по вул..Ак.Корольова в м.Одесі, стверджуючи, що квартира належить йому - позивачу- на праві власності, що відповідач є його сином і колишнім членом його сімї, не проживає в квартирі з 2007 року, що відповідач більше десяти років не користується житлом, не несе витрат на утримання цього житла. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщався судом за місцем реєстрації у відповідності до вимог закону неодноразово.
ОСОБА_2 вимоги чоловіка підтримала в судовому засіданні.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача, який сповіщався судом належним чином, відзив на позов не надав.
Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:
На підставі договору купівлі-продажу від 16.06.1998 року квартира №76 в будинку №81 корпус 5 по вул.Ак.Корольова в м.Одесі належить на праві власності ОСОБА_1. Крім власника до вищевказаної квартири після оформлення договору купівлі-продажу заселились дружина ОСОБА_2 і син ОСОБА_2 на той час неповнолітній. В 2007 році після повернення з військової служби в Збройних Силах України ОСОБА_2 до квартири батька не повернувся. Позивач стверджує, що з 2007 року син проживає окремо, але до відома батьків не доводить місце проживання, що син не бажає спілкуватися з батьками, підтримувати з ними будь-які стосунки. Позивач також стверджував, що ні він ні дружина ніколи не чинили перешкод відповідачу в проживанні в квартирі.
ОСОБА_1 доводить, що наявність у відповідача реєстрації по належній йому позивачу- квартирі, порушує його право власності на цю квартиру, тому як позивач зобовязаний сплачувати комунальні послуги за всіх осіб, що мають реєстрацію по квартирі, оформити реєстрацію інших членів родини без згоди відповідача позивач не має можливості.
Третя особа ОСОБА_2 вимоги чоловіка підтвердила і пояснила, що син веде антисоціальний образ життя: не працює, зловживає алкогольними напоями, не піклується про близьких, отримує гроші в фінансових кредитних установах, не повертає кредитні кошти, досудові вимоги та державні виконавці неодноразово приходили до спірної квартири, державні виконавці перевіряли наявність в квартирі ліквідного майна, належного ОСОБА_2, що також порушує налагоджений стан життя власника квартири та членів його сімї.
На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі доводи та докази: договір купівлі-продажу квартири з відповідною відміткою про реєстрацію права на нерухомість в Державному реєстрі, довідку з місця проживання, акт за №14, складений сусідами позивача і посвідчений головою ОСББ «Аметист» про не проживання відповідача у спірній квартирі з 2007 року.
При наведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав:
Ч.2 ст.405 ЦК України визначає, що «член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї.
У даному випадку судом встановлено, що відповідач більше 10 років не користується без поважних причин спірним житловим приміщенням, що належить на праві власності позивачу.
Суд погоджується з доводами позивача, що наявність у ОСОБА_2 реєстрації по квартирі №76 в будинку №81 корпус 5 по вул..Ак.Корольова порушують інтереси власника квартири, який з 2007 року сплачує вартість комунальних послуг по квартирі за усіх осіб, що мають реєстрацію по квартирі, а не за фактично проживаючих в цій квартирі. Крім того, наявність реєстрації у відповідача власнику квартири створює незручності в реалізації права власності на квартиру власник зареєструвати в квартирі інших осіб має право за згодою відповідача.
Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд не отримав будь-яких доказів, що спростовують доводи позивачевої сторони.
Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН невідомий) особою, що втратила право на користування житлом в квартирі №76 в будинку №81 корпус 5 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі.
Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.